KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 33. N:0 3. 7 



A. Lager med ben af nu lefvande djur och med mänga säkra spår af människor. 

 I främre delen af Glossotheriumgrottan på dess högra sida, utifrån räknadt träffades, sedan 

 det några centimeter mäktiga öfversta täcket af grus och sten bortskaffats, aska och torrt 

 gräs till omkring en decimeters mäktighet. Lagret hade ringa utbredning och sträckte 

 sig ej långt inåt grottan. Här påträffades de å Tan. I fig. 1 och 2 afbildade remstyckena. 

 Det ena remstycket fig. 1 är af flätadt trä, det består af tvenne delar, en ögla hopknuten 

 med en dubbelknut, och ett mindre stycke instucket genom dubbelknuten, sjelf försedl 

 med en enkel knut, tydligen för att ej löpa igenom. De helt små remstyckena å fig. 2 

 äro af läder. Från mina följeslagare har jag ytterligare erhållit tvenne remstycken frän 

 grottan. Det ena är af tjockt läder med fina hår (ej Glossotherium), det andra af flätadt 

 trä. Jag har ej erhållit någon upplysning, huruvida de äro funna i öfre eller undre 

 lager. Men då de äro väl bibehållna och tydligen funna i sand och ej i spillning, så 

 synes det mig sannolikt, att de äro från öfre lager. 



Dessutom träffade jag på denna plats musselskal (Mytilus), förkolade trästycken 

 samt förbrända och oförbrända ben (se Tafl. I). Mytilusskalen förekomma i stor mängd. 

 De hafva alla varit af små individ, hvilket visar, att de äro hemtade ur kanalens vid 

 Eberhardt hal f salta vatten. Benen äro tydligen sönderslagna eller sönderbrända för 

 märgens uttagande (Tan. I fig. 10). De äro hufvudsakligen af Auchenia lama och af Cervus 

 chilensis. 



Af Auchenia funno vi käkstycken, extremitetben m. m. På en del ben finnes tor- 

 kadt kött bibehållet. Märken, som kunna vara åstadkomna af knifvar e. d., finnas visser- 

 ligen på en del ben, men de äro ej så tydliga, att man kan säkert säga, att de ej åstad- 

 kommits på annat sätt. Benen äro afsigtligt sönderslagna, det vill säga för att uttaga 

 märgen. Någon sandslipning af benen kan ej iakttagas. Det torra gräs, som detta lager 

 till stor del bestod af, har med all sannolikhet användts af de människor, som vistats i 

 grottan, att ligga på. Det var till största delen samladt på inre sidan af en plats, där 

 en eldstad varit belägen. På högra sidan framme i grottan har jag tillika med ben af 

 guanaco funnit ett stycke fiinta. tydligen bearbetadt af människor (Tafl. I fig. 5). På 

 grund af förekomsten af musselskal i detta lager är det möjligt, att det härrör från de i 

 dessa trakter fortfarande lefvande kanalindianerna. Musslor utgöra ett af dessa indianers 

 viktigaste födoämnen, och det är mycket sannolikt, att de användt grottan till tillfällig 

 bostad under någon guanacojagt. 



I Indiangrottans främre del förekommer ett vidsträckt lager af sand och aska, 

 hvilket innehåller förbrända och oförbrända ben i stor mängd, musslor (hufvudsakligen 

 Mytilus), torrt gräs, förkoladt trä m. m. Då vittringen ej är vidare stark i denna 

 grotta och den således ej varit farlig som uppehållsort för människor, så har den tyd- 

 ligen varit mera bebodd än Glossotheriumgrottan. Kulturlagret går här delvis till ytan. 

 Här träffades den å Tafl. I fig. 3 afbildade bensylen, hvarjämte Doktor Hautiial här 

 har funnit ett genomborradt musselskal, hvilket han anser hafva användts som prydnads- 

 föremål. Mytilusskalen från denna grotta äro i allmänhet större än de från Glossotherium- 

 grottan. Benen äro af Auchenia lama (hufvudmassan), Cervus chilensis och Canis spec. 

 Doktor Hautiial har i denna grotta äfven funnit ben af ett hästartadt djur. I min rika 

 bensamling därifrån har jag tyvärr ej något ben af detta djur. Benen äro sönderslagna 



