KOXGL. SV. VET. AKADEMIENS IIANDL1M VA R. BAND 33. \:<> 3. 9 



del af de ben, som erhållits från det djupare liggande Glossotheriumlagret. De äro myckel 

 inkrusterade med salter. Ett par benskärfvor med rester af torkadt blod halva erhållits 

 från lagret B. 



I Onohippidiumlagret har jag funnit ben af Auchenia lama L, Canis spec. Lago- 

 stomus trichodactylus Brookes och Onohippidium Saldiasi Roth. 



Auchenia lama. Håraf hafva erhållits käkstycken, extremitetben m. m. De öfverens- 

 stämma fullkomligt med ben af nu lefvande guanaco. 1 



Canis spec. Häraf har jag endast funnit ett bäekenstvcke. 



Lagostomus trichodactylus Brookes. 1 alla de grottor, jag besökt under min resa i 

 dessa trakter, har jag noga undersökt befintliga djurspår i hopp att möjligen på så sätl 

 finna något från S. W. Patagonien ej bekant däggdjur. Fullkomligt resultatlösa voro ej 

 mina efterforskningar, då jag nämligen i de troligen af ingen förut besökta grottorna i 

 de otillgängliga skogstrakterna mellan Sierra Otten och Sierra Campanilla, nordvest om 

 Puerto Consuelo, fann spår, som sannolikt voro af Viscacha, hvilket djur i denna trakt 

 blott blifvit iakttaget i de mer norrut belägna Baguales bergstrakter. Af Viscacha har 

 från detta lager erhållits en ganska fullständig venstersida af ett bäcken. Dessutom har 

 från obestämdt lager erhållits öfre delen af ett lårben. 



o 



Onohippidium Saldiasi Roth. Åtskilliga ben af ett hästartadt djur hafva påträffats 

 i detta lager. De hafva alla en rödbrun färg. Afven i undre nedanför beskrifna lager C 

 hafva några Onohippidiumben blifvit funna, hvilka sannolikt tillhöra samma form som de 

 från öfre lagret B. Då en så framstående paleontolog som Doktor Santiago Roth, hvilken 

 i La Plata-museet haft att tillgå det bästa jämförelsematerial, som finnes, fört de af honom 

 beskrifna skelettdelarna af hästartadt djur frän Glossotheriumgrottan till Onohippidium, 

 anser jag mig böra följa honom däri, isynnerhet som man å det öfverkäkstycke af häst- 

 artadt djur, hvilket jag erhållit från grottan, kan iakttaga spår af den stora fossa lacrymalis, 

 som utmärker slägtet Onohippidium. Jag anför dock tillika några jämförelsetabeller med 

 andra former. Isynnerhet är den stora öfverensstämmelsen med Hippidium intressant. För 

 jämförelse med Hippidium har jag följt Burmeisters mästerliga beskrifning i Los ca ballos 

 fosiles etc. såsom varande den noggrannaste, som finnes. 1 Af Onohippidium har jag från 

 grottan erhållit följande: 



Stycke af främre delen af en venstersida af öfverkäk (Onohippidiumlagret). (Se Tafl. II 

 fig. 8 och 9). Den rudimentära pm 1 är väl utvecklad. Utom denna tand finnes i be- 

 håll mjölktanden (alldeles utsliten) och den beständiga af pm 2. Stycket är afbrutet strax 

 framför alveolen för hörntanden. Denna är utfallen. Detta öfverkäkstycke har varit af 

 ett individ i den ålder, att det stått i begrepp att utbyta mjölktanden af pm 2 mot en 

 beständig tand. Afståndet till hörntanden från kindtandraden synes hafva varit ganska 

 kort i förhållande till käkens bredd. Kanske beror detta dock blott därpå, att käken är 

 af ett mycket ungt individ. Ofverkäkbenets alveoldel är utåt starkt hvälfd, hvilket har 



1 Till jämförelsematerial har jag haft att tillgå delar af Equus Lundi Boas = Equus curvidens Owen 

 (Köpenhamns zoologiska museum), skelett af Equus Burchelli och Equus asinus (Riksmuseum i Stockholm), samt 

 en mängd kranier och skelettdelar af Equus caballus (Yeferinaiinstitutets museum i Stockholm). 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band 33 N:o 3. 2 



