10 EKI.AM) NORDENSKIÖLD. IAKTTA (i ELS EK OCH EYND I GKOTTOB VID II.T1MA ESPERANZA. 



-in orsak däri. att tandrötterna rir<j böjda. Framför denna hvälfning ar en djup grop. 

 En liknande grop tinnes enligt Moreno på saninia plats hos Onohippidium Murii/.i. Xäs- 

 halan har såsom hos nämnda art varit Träng. Den del af munhålans tak, som bildas 

 af öfvcrkäkbeuen, är mycket konkav. Mjölktanden af pm 2 ar så skadad och nednött, 

 att den lämnar föga upplysning. Den blifvande beständiga pm "2 är däremot af större 

 intresse. Till formen sluter sig den beständiga tanden nära till den bild BuRMEISTER 

 gifvit af samma tand af Hippidium nseogaeum. Langslisterna på tandens utsida äro skarpt 

 framträdande och mellanrummen mellan dem starkt insvängda. Tänker man sig tandens 

 spetsar afnötta. kommer man tydligen till ungefär samma emaljrigurer som hos Hippidium 

 oaeogaeura (se Tan 1 . II tig. 8). Onohippidium och Hippidium hafva såsom Mobbno visat haft 

 tänder af mycket liknande typ; tyvärr finnas ej nägra detaljerade figurer af den förras. 



Ouubi])])iiliiun Saldiasi Onohippidium Muuizi Hippidium nseogcenm Eqnua eorvidem 

 Inni grottan. efter MoBBNO.' efter Bikmeistek.- efter Birmeister. 3 



Tandkronans längd pm 2 . • . . . 3,6 cm. 4 cm. 3,c cm. 4,45 cm. 



Tandkronans största bredd pm 2 . . 2,46 2, as » 2,i » 2,68 » 



Dessa mått äro osäkra pa \ mm. De visa en stor öfverensstämmelse mellan tanden 

 frän grottan och motsvarande tand af Hippidium noeogaeum. Käkens form angifver dock, 

 att den förra tillhör en Onohippidium. 



Stycke af m underkäk af ett spädt föl. (Exkrementlagret). Tänderna äro korta. 

 breda, synnerligen starka med riklig emalj (se för öfrigt Tafl. II tig. 5). 



Tvenne framtänder, den ena nednött, så att cementfläcken är helt liten (frän obe- 

 stämdt lager), den andra visar intet spår af nötning (Onohippidiumlagret). 



Af carpus; två capitatum och ett naviculare. 



Af tarsus; calcaneus, astragal us och två naviculare. 



Astragal us. (Se Tafl. II tig. 6) (Onohippidiumlagret). Ledytan mot naviculare har 

 ( j den inskjutande vik, som tinnes hos motsvarande ledyta af E. caballus och E. curvidens. 

 Ledytan mot cuneiforme är smalare hos denna än hos Equus curvidens, äfvenså den intill 

 denna ledyta liggande ledytan mot calcaneus. Huru härvidlag förhaller sig med mot- 

 svarande hen af Hippidium och Onohippidium Munizi, är mig ej bekant. 



Calcaneus. (Se Tafl. II fig. 7) (Onohippidiumlagret). Epiphysen ftr fullständigt fast- 

 vuxen, sa att ingen sutur synes. Största längden är dock blott 9,.; cm. (i del närmaste). 

 Flera bär ej omnämnda ledytor hos dessa mellanhand- och mellanfots-ben hafva olika form 

 än motsvarande hos Equus. Då jag ej har mera material och ej känner den individuella 

 variationen hos dessa, inlåter jag mig ej på att beskrifva dessa olikheter. 



Nedre ändan af <it kanonben af en bakfot (sannolikt Onohippidiumlagret). Detta 

 är betydligt asymmetriskt. 



Ledytan mot första phalangen: 



Bredd 4,8 cm. 

 Asymmetrien <>,:■„-, » 



1 Bevista del Mnseo de la Platå. Tomo II. 1891. 



Los caballoa fosiles etc. l>. A. i h 7 5 . måtten tagna efter l'i ill lig. 4. 

 ■' Los caballos foBiles etc. B, A. Bupplemento 1889, måtten tagoa efter Pl. IX fig, .v 



