14 ERLAND NORDENSKIÖLD. IAKTTAGELSER OCH FYND I GROTTOR VID ULTIMA ESPERANZA. 



skulle tro, att de voro tunna på en hafsstrand eller i bädden af en starkt rin- 

 nande flod. Äfven rlere ben frän exkrementlagret äro Bandslipade om ock i mindre 

 grad. Sålunda har jag där funnit ett skulderbladstycke, hvilket tydligen sönderbrutits 

 vid olika tillfällen, ty under det en del brottytor hafva starkt afslipade kanter, äro andra 

 alldeles skarpa. Möjligen kan denna sandslipning förklaras därmed, att benen 

 trampats och sparkats hit och dit i de af spillning, grus och sand eller enbart 

 af grus och sand bestående lagren, af djur, som stigit på dem oupphörligt 

 under långa tider. Något rinnande vatten kan ej hafva gått fram genom exkrement- 

 lagrets väl bibehållna del. Där detsamma är förmultnadt har tvdligen ej annat än vatten, 

 som sipprat frän taket inverkat på detsamma. Nästan alla ben i undre lagren äro 

 mer eller mindre krossade eller sönderbrutna. Då ben från öfre lagren oftast 

 äro klufna med tydlig afsigt att uttaga märg, äro däremot de från undre lagren 

 planlöst sönderslagna, så att svagare och utskjutande delar nästan alltid äro 

 afbrutna, under det att starkare partier, äfven om de möjligen innehållit något 

 ätbart, äro hela. Sålunda äro nästan alltid ändarne af underkäkarne af (tlosso- 

 therium frånslagna, under det att midtstycket är helt. I öfre lagren finner man 

 däremot allmänt underkäkar af guanaco, hvilkas midtstycke är klufvet, under 

 det att fram- och bakändans svagare delar äro väl bibehållna. Det har ej heller 

 varit någon orsak för människor att slå sönder Glossotheriumbenen, då de ej 

 innehålla märghålor, utan äro fyllda af en porös benväfnad. De ben, jag på- 

 träffat i undre lagren, äro antagligen söndertrampade och söndersparkade af 

 tunga djur, som stigit på dem oupphörligt under långa tider. Härför talar 

 äfven den omständigheten, att benen äro sandslipade. På benen synas en hel del 

 märken, hvilka vid första påseende kunde tydas som åstadkomna af människor, men 

 hvilka tydligen uppkommit genom tillfällig repning. En mängd af de ben af Glossotherium, 

 som funnits af Di- Hauthal i exkrementlagret, anser Dr ROBERT LEHMANN-NrTSCHB vara 

 behandlade af människor, förmodligen äro de benbrott och märken, han iakttagit a 

 dessa ben, äfven uppkomna genom söndertrampning med åtföljande sandslipning och 

 repning. 



Inga brända ben hafva påträffats i de undre lagren annat än i den del af exkrement- 

 lagret, som förbrunnil genom antändning under en senare tidsperiod. Exkrementlagrets 

 beskaffenhet, förekomsten af torkadt kött på en del ben, väl konserverade skinnstycken 

 m. m. tala därför, att ( rlossotheriumlagret ej är särdeles gammalt. Omständigheter, hvilka 

 tyda på motsatsen, äro förekomsten i detsamma af ben af ej blott < ilossotherium utan 

 äfven af liera andra utdöda eller i dessa trakter ej nu lefvande djurfonner, och att GIOSSO- 

 bheriumlagrel hunnit öfverlagras af mägtiga yngre lager. 



Under del att man i exkrementlagret finner ben af Glossotherium med torkadt kött. 

 hvilka äro tunga och ej klibba vid tungan, finner man på fuktiga platser i grottan, hvilka 

 tydligen ligga i exkrementlagrets fortsätt ning ben af samma djurform, hvilka äro jämförelse- 

 vis kitta, och hvilka starkt klibba vid tungan. Exkrementlagrets väl bibehållna del var sa 

 torr, att gräfningen i densamma var myckel plågsam på grund af det alltjämnl upp- 



hvirflande dammet. Ett dylikt fullkomligt torrt lager bör kunna bibehålla sig oför- 



ändradl i langa tider, isynnerhet sedan det börjat att öfverlagras af andra lager. Det är 



