KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 33. N:o 3. 15 



därför möjligt, att Glossotheriumlagret är mycket gammalt. Dock är det sannolikt postglacialt, 

 ty under en nedisning och ännu säkrare under en därpå följande issmältning hade lagren 

 i grottan sannolikt rubbats och blifvit vattendränkta och förstörda. Då sannolikt en mängd 

 Glossotheriumindivid samtidigt bebott grottan, och hvarje af dessa djur (efter jämförelse 

 med spillningskvantiteten efter en häst) årligen torde hafva lemnat ett par ton fasta exkrement, 

 antager jag, att högst ett par hundra år åtgått till exkrementlagrets bildande. Huru lång 

 tid, som åtgått till det öfre gruslagrets hopande, är ännu vanskligare att afgöra, då det 

 växlar mellan flera meters (kullen) och några decimeters mägtighet. En af mitt folk, som 

 två år förut besökt grottan, anmärkte att spåren efter hans häst från detta besök ännu 

 voro alldeles som färska. 



Dr R. Hauthal, den utmärkte kännaren af dessa trakter, har tydligen visat, att 

 Glossotherium ej mer lefver i Patagonien. 



Af följande former har jag funnit skelettdelar i dessa undre lager. 



1) Människa. 



2) Felis onca L. 



3) Canis spec. 



4) Auchenia lama (L) Illiger. 



5) Macrauchenia spec. 



6) Onohippidium Saldiasi Roth. 



7) Glossotherium Darwinii Owen. 



Af människa har jag erhållit ytterst obetydligt. Sålunda har jag blott funnit ett 

 stycke af Pars jyetrosa, tydligen af ett spädt barn (Tan. IV fig. 9) (från Glossotheriumlagret), 

 hvarjämte från mina följeslagare har erhållits ett rnanubrium sterni, om hvilket jag dock 

 ej vet huruvida det är funnet i de undre eller öfre lagren. Bestämningen af dessa tvenne 

 ben har benäget kontrollerats af professorn vid Karolinska institutet Doktor A. Lindström. 



Det förstnämnda benstycket är funnet med ben af Glossotherium bland gruset i den 

 enligt min förmodan instörtade fordna sidohålan. Det är funnet tätt intill bergväggen, 

 och under den gräfva räfvar fortfarande sina hålor. Ben från yngre lager kunna på detta 

 sätt lätt hafva blandats med sådana från äldre. Den enda artefact, jag erhållit från undre 

 lagret, är en flätad rem, som påträffats i öfre delen af spillningslagret (Tafl. I fig. 4). 

 Doktor Hauthal omtalar från detta lager tvenne bensylar såsom de enda människoredskap, 

 han där funnit. 



Felis onca. Af en stor Felis har erhållits ett helt mellanfotsben (Tafl. IV fig. 4 och 

 Tafl. V fig. 5) jämte ett brottstycke af ett sådant, samt ett öfre ändstycke af radius (Tafl. V 

 fig. 6). Dr P. W. Lund har i brasilianska grottor funnit ben af en stor Felis, hvilka 

 enligt den utmärkte danske paleontologen H. Winge 1 tillhöra ovanligt stora exemplar af 

 Felis onca. Efter hemkomsten från Köpenhamn erhöll jag från min följeslagare ytterligare 

 ett radiusstycke af samma form, som det jag hade förut från grottan, men af ett mycket 



1 I sitt arbete »Jordfuudne og nulevende Rovdyr (Carnivora) fra Lagoa Santa, Minas Geraes Brasilien», 

 säger Winge om Felis onca bland annat: »Kun nogle faa af de jordfundne Knogler ere af Dyr, der omtrent 

 have vaeret på Starrelse med saedvanlige Xutids-Jaguarer; de fleste ere af Dyr, der have vaeret långt större 

 omtrent som F. tigris». 1 Köpenhamn har Winge visat mig ett recent Jaguarkranium af en fullväxt tigers 

 dimensioner. 



