4 G. BACKMAN, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM DE MEDELTIDA SVENSKARNAS ANTROPOLOGI. 



som ramus ascendens mandibula? bildar med ramus horisontalis, bestämt vinkeln 

 vid gonion (Klaatsch 1909) bildad af å ena sidan en linje tangerande condylens 

 bakersta punkt och den mest bakåt utskjutande punkten af käkvinkeln samt å andra 

 sidan en linje tangerande de djupast belägna' punkterna af margo inferior å corpus 

 mandibulae, allt vid käkens orientering i alveolarplanet. 



De mått, jag tagit å femur, äro desamma, som angifvas af Lehmann-Nitsche 

 (1895) samt af Klaatsch (1901). Ett par indexvärden, som synts mig af särskildt 

 intresse, har jag tillagt i enlighet med Bumullers bekanta dissertation: »Das mensch- 

 liche Femur» (1899). I fråga om uppmätningen af tibia har jag likaledes följt Leh- 

 mann-Nitsche och Klaatsch, beträffande humerus enbart den förre. Höftbenet har 

 jag uppmätt i öfverensstämmelse med Verneau (1875). 



Kranium I. 

 Graf: 11. I långhuset. 



Tafla 3, tig. 11—13. 



Kraniet är stort, dess maximala längd uppgår till 192 mm, dess maximala 

 bredd till 152 mm. Kraniets allmänna form i norma verticalis är aflångt, ovalt med 

 occipital bas. Dess längdbreddindex är 79, ie, hvadan kraniet alltså står på gränsen 

 mellan mesocefali och brachycefali. Ansiktet är lågt och bredt (61, resp. 135 mm), 

 chamseprosopt med en okbredds-öfre-ansiktsindex af 38,5. Sagittalbågen af kraniet 

 är jämn och symetrisk, pannan är rakt uppstigande, hög och bred, obetydligt hvälfd. 

 Näsroten är markerad genom öfvervallande måttligt starkt utvecklade glabella och 

 arcus superciliares. Näsbenen äro på midten krökta tvärs öfver med konkaviteten 

 utåt, hvarigenom en måttlig grad af clinorrhini uppkommer. Ringa högersidig retro- 

 coronar clinocefali. 



Kraniet är vidare ortocefalt, men står platycefalien mycket nära, i det att dess 

 längdhöj dindex blott uppgår till 70,31. Pannans bredd framgår af de relativt höga 

 värden, som erhållits för såväl minsta pannbredden (103), som ock för maximala pann- 

 bredden (125). Det i förhållande till okbågsbredden (135) ganska höga värde, som 

 bi mastoida] bredden (137) företer, står utan tvifvel i samband med kraniets allmänna 

 bakåt bredt ovoida form. 



Ansiktstriangeln, bildad af nasobasilarafståndet, alveolobasilarafståndet och naso- 

 alveolarafståndet (resp. 96, 94 och 61), erbjuder följande vinklar: 



Nasion-&(mem-incisivum 36° 



Incisivum-ramow-basion 71° 



Basion-mcmvwra-nasion 73° 



Det låga värdet å vinkeln vid basion sammanhänger naturligtvis dels med den 

 ganska starka chamseprosopien, dels äfven med det i förhållande till den korta distan- 

 sen nasion-incisivum ganska höga värdet å distansen basion-incisivum. Ansiktets 



