10 G. BACKMAN, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM DE MEDELTIDA SVENSKARNAS ANTROPOLOGI. 



något mera utvecklad på den ena sidan af hufvudet än på den andra i samband 

 därmed, att barnets hufvud som regel ej låg alldeles rakt på nacken utan mer eller 

 mindre öfver åt endera sidan. 



Jag meddelar å tafla 4, fig. 23, 24 ett par bilder af en 8 månaders gosse, hvil- 

 ken företer en höggradig occipital afplattning, något starkare å höger sida än å vän- 

 ster. Särskildt i norma verticalis erinrar hufvudet bra nog mycket om exempelvis 

 det genom höggradig artificiell afplattning deformerade Perukraniet. Det vaneläge, 

 barnet i fråga intog, var rygg-nackläge. Det är svårt att icke på grundvalen af de 

 skäl, här ofvan anförts, ställa detta rygg- vaneläge hos barnet i samband med den hög- 

 gradiga occipitala afplattningen af dess hufvud. Fallet i fråga härrör från Allmänna 

 Barnhuset, Stockholm (Prof. O. Medin). 



Under dessa omständigheter anser jag mig ej kunna tveka vid bedömandet af 

 kranieformen i föreliggande fall III. Den bör utan tvifvel betecknas såsom en arti- 

 ficiell occipital deformation af tvifvelsutan involuntär natur, uppkommen måhända i 

 samband med ett under den tidigaste barndomen envist bibehållet rygg- vaneläge. 



Sedt i norma frontalis ter sig kraniet lågt och bredt med en öfre ansiktshöjd 

 om 62 och okbågsbredd om 124 mm. Dess okbredds-öfre-ansiktsindex är 50,oo, hvilket 

 alltså klassificerar kraniet såsom chamaeprosopt, om ock stående mycket nära intill 

 leptoprosopien. 



Index för vänster ögonhåla är 88,57 och för höger 84,78. Vänster ögonhåla är 

 alltså hypsiconch, under det att höger är mesoconch, dock stående gränsen för hyp- 

 siconchi nära. 



Med en nasalindex om 46,si är näsan svagt leptorrhin. 



Gommen är låg och platt, dess index är 78,05, h varför gommen med hänsyn 

 härtill är leptostafylin. Alveolarprocesserna äro starkt atrofiska. Torus palatinus 

 är utvecklad i sin maxillära del, dock ej i sin palatina. 



Ansiktet är icke utstående, med facial vinkel om 84° är det ortognath. Den sub- 

 nasala maxill ar vinkeln är 78°, hvilket alltså visar att maxillarbenets subnasala parti 

 dock är relativt svagt framskjutande. 



Ansiktstriangelns vinklar mäta: 



Nasion-frtts/ow-incisivum — - - 47° 



Incisivum-?ia^on-basion 68° 



Basion-mcmV»m-nasion — 65° 



Vinkeln vid basion är här alltså ganska stor. Med den svaga lutning till lepto- 

 prosopi, som detta kranium företer, kan ej vinkelns höga värde ensamt förklaras. 

 Den finner i stället i detta fall sin förklaring mycket fullständigt i de låga värden, 

 som afstånden från basion till nasion och incisivum resp. erbjuda, eller m. a. o. i den 

 svaga utvecklingen af ansiktets djup utan motsvarande förkortning af nasionalveolar- 

 afståndet. 



Vinkeln vid incisivum skiljer sig från ansiktsvinkeln med 19°, hvilket sistnämnda 

 gradtal således utgör måttet å den vinkel, som i detta fall skiljer tyska horisontalplanet 

 tian linea basion-incisiva. Alveolarplanet skulle alltså i detta fall varaställdt i en stark 



