14 G. BACKMAN, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM DE MEDELTIDA SVENSKARNAS ANTROPOLOGI. 



Sedt i norma occipitalis företer kraniet utmed den främre tredjedelen af sutura 

 sagittalis en ganska skarpt utbildad culmen cuneiforme, hvilket i denna vy ger kra- 

 niet ett scafoidalt utseende. 



Tubera parietalia äro endast svagt utvecklade. Däremot kunna inga utbildade 

 tubera frontalia påvisas. 



Sedt i norma frontalis är pannan hög och relativt smal. Ansiktet är litet, i 

 förhållande till sin höjd smalt. Dess okbredds-öfre-ansiktsindex uppgår till 57,9*, 

 hvarför ansiktskraniet alltså måste sägas vara utprägladt leptoprosopt. 



I förhållande till ansiktets storlek äga ögonhålorna en högst betydande vidd. 

 En viss assymetri föreligger, i det att vänster orbitalöppning är något mindre än 

 höger, livad dess höjd beträffar. Formen är svagt af lång i horisontalplanet. Den 

 laterala undre kanten är särskildt å vänster sida liksom lätt afslipad, afrundad, där- 

 emot relativt markerad å höger sida. Index för vänster öga uppgår till 81,59 och 

 för höger öga till 86,48. Vänster orbitalöppning är alltså mesoconch, t. o. m. rela- 

 tivt svagt, under det att höger öga är svagt hypsiconcht. 



Näsan är hög och i förhållande till kraniets storlek relativt bred. Dess dimen- 

 sioner uppgå till 50 och 21 mm resp. Med en nasalindex om 42, oo är ansiktet utpräg- 

 ladt leptorrhint. 



Interorbitalbredden är 20, orbitalbreddsindex (enligt Schwalbe) är 22,22. 



Näsbenen äro smala. Näsryggen är liksom hoptryckt från sida till sida, hvari- 

 genom den erhållit en mera ryggåsliknande form. Den undre begränsningen af nasal- 

 öppningen är icke skarp, enhetlig, utan genom en bred sulcus prsenasalis uppdelad i 

 en limbus nasalis posterior och en nästan endast i sina laterala delar markerad lim- 

 bus nasalis anterior. 



Gommen är djup, platt. Alveolarprocesserna äro mycket höga, relativt breda. 

 Rester af sutura palatina transversa anterior persistera. Gomindex är 87, 50, hvilket 

 alltså utvisar att gommen är bestämdt brachystafylin. 



Den båge tandalveolerna bilda är icke hästskoformad ; de båda bakre skänk - 

 larna förete endast en högst obetydlig curvatur, i det att de förlöpa nästan rakt 

 bakåt. De äro dock icke med hvarandra fullt parallella, utan bilda en bakåt öppen, 

 helt liten vinkel med hvarandra. 



Af tänderna hafva andra praemolarerna utfallit inträ vitam. Deras alveoler 

 äro starkt atrofierade. Af de öfriga tänderna hafva flera stycken utfallit post mor- 

 tem. De kvarsittande utvisa en mycket stor nötning. Beträffande deras storlek 

 föreligger intet särskildt att anmärka. 



Å kranialbasen föreligger intet af större vikt. Suturen mellan partes basilares 

 occipitis et sfenoidales är öppenstående. 



Ansiktet är starkt utstående, särskildt i dess undre maxillära del. Ansiktsvin- 

 keln uppgår blott till 79°, hvarför ansiktet i detta fall måste sägas vara af en måttlig 

 utpräglad prognathi. Fossse caninse finnas, men äro mycket svagt utvecklade. 



Den subnasala maxillarvinkeln är 60°, hvilket sålunda utvisar, att den subnasala 

 prognathien är den i detta fallet hufvudsakligaste. 



