KITNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 47. VO 7. 17 



Lineac temporales äro ganska höga, kraftigt hvälfda. I sina bakre partier äro 

 de relativt svaga, i sina främre däremot rugöst upphöjda, kraftiga. Muskel fäst en, 

 cristae oeh processer äro starkt utvecklade. 



Karaklerer : Man, 45 — 50 år. 



Mcsoc<f(il oroid, orlocefal, chamaecc.fal, chaiiimcoinh, h plnn/iin, leptostafylin, prog- 

 nath, företeende en svag clinocefal deformation. 



Kranium VII. 



Graf: 45 i koret. 



Kraniet är stort, långt och relativt bredt. Dess största längd uppgår till 192, 

 dess största bredd till 147 mm och dess längdbreddindex till 76, oo. Kraniet är alltså 

 mesocefalt, dock med ett svagt närmande till den äkta dolicocefalien. Sedt i hjässvy 

 är kraniet elliptiskt med en viss antydan till ovoid form, därigenom att tubera parie- 

 talia förete en medelstark utveckling samtidigt därmed att den största bredden af 

 kraniet är förlagd till just denna region. Själfva hjässknölarna intaga dessutom ett 

 relativt lågt läge. 



Kraniets längdhöjdindex uppgår till 66, h. Kraniet är alltså ganska utprägladt 

 platycefalt. 



Curva sagittalis företer ett jämnt, symmetriskt förlopp, dock ter sig en viss svag 

 assymmetri däri, att kraniet företer obetydliga clinocefala och bathrycefala deforma- 

 tioner. Den clinocefala deformationen består i en omkring tre cent. bred, helt grund 

 insänkning, depression, liggande omedelbart framför sutura coronalis med en bredd, 

 som å ömse sidor om medellinjen blott uppgår till ett par cent. Den bathrycefala 

 deformationen utgöres af livad jag skulle vilja benämna en utstjälpning af squama 

 occipitis jämte åtföljande utsvängning af undre kanten å ossa parietalia, hvarigenom 

 den vanliga bathrycefaloida trappafsatsen ut med suturalambdoidea uppkommer. (Se 

 mina arbeten öfver de båda nämnda deformationerna I, II och III.) Trappafsatsen 

 sträcker sig å ömse sidor ut till trakten där lineae temporales träffa lamodasuturen. 

 Trappafsatsen når på höger sida en något större bredd, därigenom att en rad delvis 

 ganska stora sömoen där uppträda i suturen. I närheten af asterion uppträda dess- 

 utom å båda sidor smärre, ganska oregelbundet formade ossa Wormiana. 



Pannan är hög och starkt hvälfd, något bakåtlutande. Näsroten är måttligt 

 insänkt. Glabella och arcus superciliares äro starkt utvecklade, plana supraorbitalia 

 stora, ej utsvängda öfverkanter till ögonhålorna är ej vulstformigt uppdrifven. 



Sedt i norma occipitalis företer kraniet en ganska utpräglad eulmen cuneiforme, 

 dock ingen carina. Vinkelställningen är ganska betydande. Den framträder skarpare 

 därigenom, att de medialt om parietotuberalplanet belägna benytorna af parietalia te 

 sig liksom starkt utslätade. 



Under det att tubera parietalia äro måttligt utbildade, äro däremot såväl tubera 

 frontalia som ock den intertuberalt belägna carina frön talis ganska svagt utvecklade. 



K. Sv. Vet. Akad. Ha mil. Band 47. N:o 7. 3 



