20 G. BACKMAN, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM DE MEDELTIDA SVENSKARNAS ANTROrOLOGL 



Kranium VIII. 



Graf: 40 i koret. 



Kraniet är ganska litet. Dess allmänna dimensioner äro för maximala längden 

 173, för maximala bredden 128 mm. Med en längdbreddindex af 73,'jö är kraniet 

 utprägladt dolichocefalt. Sedt i hjässvy ter sig kraniet af svagt ovoid form, när- 

 mande sig ganska mycket ellipsoiden. Formen stores dock något därigenom, att de 

 båda tubera parietalia äro ganska kraftigt utvecklade. 



Med en längd höj dindex af 68,21 är kraniet tydligt platycefalt. 



Curva sagittalis företer ett jämnt och symmetriskt förlopp. Den symmetriska 

 formen lider dock i occipitalregionen ett afbräck därigenom, att kraniet här företer 

 en lindrig grad af bathrycefali. Denna bathrycefali består väsentligast af en utstjälp- 

 ning af occipitalbenet tillika med en utsvängning af parietalbenens nederändor medialt 

 om lineae temporales. 



Pannan är hög, starkt och symmetriskt hvälfd. Näsroten är icke insänkt, ligger 

 tvärtom nästan i samma plan som pannans mest framskjutna parti. Glabella är icke 

 utbildad. Arcus superciliares förefinnas i sina mest mediala partier, men äro ytterst 

 svagt utbildade. Plana supraorbitalia äro stora. Endast på vänster sida är angulus 

 processus zygomatici ossis frontalis något utstående. Däremot företer på båda sidor 

 laterala afdelningen af orbitalhålornas öfre begränsning en vulstformig uppdrifning, 

 som å vänster sida är kraftigast utvecklad. 



Sedt i norma occipitalis ter sig culmen cranii rundadt afplattad. 



I norma frontalis visar sig pannan hög och bred. Tubera frontalia äro endast 

 svagt antydda. Ansiktet är lågt och bredt, dess öfre ansiktshöjd är 59 mm, det 

 minsta värde, som jag anträffat inom serien. Ansiktets okbågsbredd är 117 mm, 

 hvilket värde äfvenledes är det minsta, som denna serie haft att uppvisa. Satta i 

 förhållande till h varandra, okbågsbredden räknad till 100, erhålles en okbredds-öfre- 

 ansiktsindex af 50,43. Denna index befinner sig just på gränsen mellan de båda grup- 

 perna chamaeprosopi och leptoprosopi, och faller med anledning af den halfva index- 

 enhet, h varmed den öfverskjuter klassgränsen, inom leptoprosopiens område. 



Ögonhålorna äro ganska stora i förhållande till ansiktets dimensioner, de äro 

 vidare något utdragna på bredden. Deras orbitalindex uppgår till å vänster sida 88,24 

 och å höger sida 88,67. Båda ögonhålorna äro alltså tydligt hypsiconcha. 



Näsan är ej särskildt hög, dess höjd uppgår nämligen blott till 44, det inom serien 

 anträffade lägsta värdet. Däremot företer aperturen en betydande bredd. Nasal- 

 bredden 24 mm ligger vid den öfversta gränsen af de värden, som serien haft att 

 uppvisa. Nasalindex uppgår till 54,55. Kraniet är alltså utprägladt platyrrhint. 

 Näsbenen äro korta, triangulära med basdelen utmed aperturen. Mellan de båda 

 ossa nasalia befinner sig ett 10x5 stort os internasale, af en regelbunden, triangulär 

 form. Dess bas ligger utmed sutura nasofrontalis, dess spets vetter nedåt emellan de 

 båda näsbenen. Främre undre kanten af apertura piriformis är skarp och distinkt. 



