KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 47. VO 7. 26 



vanligt. Näsroten är något insänkt, och där förefinnes en viss antydan till clinor- 

 rliini. Glabella och arcus superciliares äro starkt utvecklade. Plana supraorbitalia äro 



stora. Angulus är ej utstående, ej heller är den laterala öf verkanton (ill orbital- 

 hålorna på något sätt vulstformigt uppdrifven. På vänster sida finnes i fråga om 

 incisuren för nervus supraorbitalis intet af särskildt intresse att anmärka. Däremot 

 iakttages å höger sida ett egendomligt förhållande, i det att den nämnda incisuren 

 icke blott ombildar sig till ett foramen, hvilket ju är ett relativt vanligt förekomma n< I < 

 fenomen, utan den har i detta fall ombildat sig till en betydligt dorsalt om supra- 

 orbitalkanten mynnande kanal. Kanalen i fråga, omkring 2 mm bred, tager sin bör- 

 jan omkring 5 mm bakom ocli dorsalt om öfverkanten till orbitalkaviteten samt 

 mynnar trappformigt 8 mm framom och dorsalt om nämnda kant, omedelbart lateral t 

 om ändpunkten af höger arcus superciliaris. Omedelbart från den trattformade främre 

 mynningen tager en i början djupt inskuren, sedermera allt grundare och smalare fåra 

 eller ränna sitt ursprung, fortsättande sig omkring 60 mm i riktning sagittalt bakåt 

 till strax framför sutura coronalis. På vänster sida finnes en obetydlig motsvarighet 

 till denna ränna, bestående i en omkring 35 mm lång, smal och grund ränna, som 

 med sin framåt belägna nederända ligger omkring 35 mm pari etooccipit alt från den 

 öfre kanten af incisura supraorbitalis. Nämnda rännor, som man ej sällan anträffar 

 å frontalbenet, och nästan alltid stående i samband med supraorbitalincisuren, äro 

 identiska med de af Zoia 1901 i hans beskrifvande katalog omnämnda. 



I norma occipitalis ter sig kraniet med en rundadt afplattad culmen utan 

 någon bestämd antydan till bildning af takåsform. 



I norma frontalis är pannan tämligen låg och bred. Tubera frontalis äro liksom 

 parietalia endast helt svagt utbildade. Ansiktet är ganska högt (70) och bredt (135). 

 Dess okbredd-öfre-ansiktindex uppgår till 51,85, hvarför ansiktet alltså är svagt 

 leptoprosopt. 



Ögonhålorna äro relativt små. Deras största breddiameter är starkt snedställd, 

 i riktning uppifrån-inifrån-nedåt-utåt. Yttre undre kanten är icke afrundad, utan 

 tämligen skarp. Orbitalhöjdindex uppgår till för vänster öga 82, 50 och för höger öga 

 till 92,n. Afven i detta fall föreligger alltså en betydande assymetri mellan de båda 

 orbitalhålorna, i det att vänster öga är mera af långt, höger mera rundadt. Vänster 

 öga är alltså mesoconcht utan bestämd lutning åt vare sig chamseconchi eller hypsi- 

 conchi, under det att däremot höger öga är utprägladt hypsiconcht. 



Näsan är synnerligen hög (55). Det värde, som här i detta fall erhållits, hör till 

 de högsta, som serien haft att uppvisa. Med en nasalindex af 43,64 är kraniet lep- 

 torrhint. Näsbenen ha en betydande längd, äro af rektangulär form. De äro hop- 

 tryckta från sida till sida, hvarigenom näsryggen ter sig ganska skarp, rundadt åsfor- 

 mad. Undre begräsningen för apertura piriformis är mycket jämn och skarp. 



Interorbitalbredden är 23 mm. Den yttre interorbitalbredden är 96, gifvande 

 en interorbitalbreddindex af 23, oe, hvilket värde ligger ungefär vid det europeida 

 medeltalet. 



Gommen är djup, ganska hvälfd. Alveolarprocesserna äro höga, breda. Utmed 

 sutura longitudinalis palatina intermedia förefinnes en bred och låg torus palatinus, 



K. Sv. Vet. Akad. Hamll. Band 47 N:o 7. 4 



