32 G. BACKMAN, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM DE MEDELTIDA SVENSKARNAS ANTROPOLOGI. 



nathien var synnerligen utpräglad, fossa canina saknades t. o. m. på den ena sidan. 

 Gommens form och tandbågens typ korresponderade mot underkäkens. 



Äfven å det motsvarande kraniet ha alltså en serie karakterer anträffats, hvilka 

 med större eller mindre berättigande stämpla kraniet såsom ur många synpunkter af 

 primitiv form. Af största intresse bland dessa karakterer är onekligen den betydande 

 prognathism, som i detta fall anträffats. 



Underkäke II. 



Graf: 39 i koret. Senare skelettet. 

 Tafla 3, fig. 14, 15. 



Underkäken är af en medelgrof byggnad, stor och bred. Dess bicondyloidbredd 

 är 126 mm, dess bigonoidbredd 105. Ramus ascendens är hög och smal. Dess längd 

 är på vänster sida 64 och på höger 56 mm, dess minsta bredd 30 mm och dess maxi- 

 mala bredd på vänster sida 43 och på höger 38. Längdbreddindex är på vänster 

 sida 46,87 och på höger 53,59. Ramus ascendens är i detta fall med hänsyn till dess 

 indexvärde något mera långsmalt än i föregående fall. Processus coronoideus är lång, 

 smal och tillspetsad. Med en längd af 20 och en bredd af 22 mm på vänster sida 

 samt motsvarande 19 och 20 mm på höger erhålles följande längdbreddindices 110 

 och 105,27 för resp. vänster och höger sida. Denna index understiger å båda sidor 

 den i det föregående fallet erhållna, processen är m. a. o. å denna underkäke lång- 

 smal are än å den föregående. Men denna beräknade index förmår dock ej gifva 

 hela karakteren af processens form. Dess långsmala beskaffenhet framträder ännu 

 mera därigenom att den icke är såsom i föregående fall tämligen bredt af rundad, 

 utan i stället lingulaformadt tillspetsad. 



Processus condyloideus är på vänster sida hög och ganska upprättstående, på 

 höger sida är detta fallet i något högre grad, hvarigenom just den ofvan konstate- 

 rade olikheten i maximal bredd vinner en förklaring. Incisura sigmoidea är djup. 

 Dess största djup ligger äfven i detta fall ungefär å incisurens midt. Incisuren är 

 emellertid icke symmetrisk som i föregående fall, utan dess främre coronoidala gren 

 ter sig mindre urholkad och mera rak än den bakre condyloida. Incisurens bredd är 

 på vänster sida 28 och på höger 24 mm dess djup resp. 12 och 11. Djupindex är 

 för vänster incisur 42,86 och för höger 45,84. Båda dessa värden gifva just genom 

 sitt höga belopp en god föreställning om incisurens från föregående fall synnerligen 

 af vikande form. 



Angulus mandibulae mäter 110°. Detta mått, som i och för sig är ganska lågt, 

 ger dock ingalunda en fullt trogen bild af den verkliga lutningen mellan ramus ascen- 

 dens och corpus mandibulae. Den är nämligen i allt för hög grad beroende af den 

 större eller mindre lutning, som processus condyloideus företer liksom ock af den 

 större eller mindre prominens, som själfva käkvinkelns bakre parti uppvisar i sam- 

 band med en starkare eller svagare urringning eller insnörpning af midtpartiet å 

 ramus ascendens. Bestämmer jag alltså äfven i detta fall den egentliga lutningen 



