36 G. BACKMAN, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM DE MEDELTIDA SVENSKARNAS ANTROPOLOGI. 



lika litet som underkäken intager någon bestämd ställning. Slutsatsen måste därför 

 blifva den, att kranium och underkäke med en tämligen utpräglad, recent morfologisk 

 typologi förena drag af äldre karakter. 



Underkäke IV. 



Graf: 40 i koret. 



Underkäken är af en ganska grof och massiv byggnad, på det hela taget liten 

 och smal. Bicondyloidbredden är 105 mm och bigonoidbredden är 82. Båda dessa 

 värden äro de minsta serien haft att uppvisa. Endast underkäke VII når i sin bicon- 

 dyloidbredd samma låga mått som denna underkäke. Ramus ascendens är ganska 

 låg och bred. Dess längd är på vänster sida 50 mm och på höger 52. Minsta bred- 

 den är resp. 28 och 29 mm. Längdbreddindex är på vänster sida 56, oo och på höger 

 55,76. Båda sidornas ramus ascendens förete alltså samma korta och breda typ. Den 

 maximala bredden är på vänster sida 36 och på höger 35 mm. 



Processus coronoideus är lång och smal, tillspetsad och i sin spets bakåt klolikt 

 omböjd. Dess längd uppgår till 23 mm på vänster sida och 20 mm på höger, dess 

 bredd till resp. 19 och 19 mm. Längdbreddindex utgör alltså på vänster sida 82,61 

 och på höger 95,oo. Båda kronprocesserna manifestera alltså äfven i sina resp. index- 

 värden sin mycket långsmala morfologiska bildning. Processus condyloideus är på 

 båda sidor mycket hög och smal. På vänster sida stupar den starkare bakåt än på 

 höger. Skillnaden i den maximala bredden blir dock ej större än 1 mm. Incisura 

 sigmoidea är mycket djupt urringad. Dess bredd uppgår på båda sidor till 25 mm, 

 dess djup till 14 mm. Djupindex är alltså 56,oo antydande ett afsevärdt relativt djup 

 å den sigmoida urringningen. 



Angulus mandibulse mäter 110°. Mandibularvinkelns stora värde beror till en 

 del på ledprocessens bakåtsvängning. I detta fall ger måttet å lutningen mellan 

 ramus ascendens och alveolarplanet ett mindre tillfredsställande värde, än mandibu- 

 larvinkeln. Nämnda vinkel uppgår till 85°, sammanhängande därmed, att det största 

 djupet å incisuren är beläget så pass långt bakåt. 



Symfyshöjden är 28 mm, höjden af corpus är på vänster sida 29 och på höger 

 26 mm. Samtliga dessa värden äro ganska höga. Ingen incisura submentalis påvis- 

 bar. Undre kanten af corpus företer å båda sidor en betydande marginal förtjock- 

 ning, vållande, där den är starkast, en ej obetydlig höjdökning af corpus. Sålunda 

 mäter corpus i jämnhöjd med spatiet mellan II pra?molaren och I molaren 30 mm. 

 Den marginala förtjockningen vållar nämligen en nedsvängning af undre kanten å 

 corpus mandibula}. Uppåt begränsas den marginala förtjockningen icke af någon distinkt 

 sulcus marginalis, med undantag för dess främsta parti, där på båda sidor en ganska 

 tydlig sådan sulcus uppträder. På den högra sidan äro dock förhållandena så till vida 

 afvikande, att där verkligen förefinnes en ganska bestämdt utbildad sulcus marginalis, 

 afgränsande den marginala förtjockningen utefter hela dess längd. 



