KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 47. V<> 7. 37 



Den marginal a tjockleken af underkäksbenet uppgåi till 14 och 15 mm på 



resp. vänster och höger sida, alltså relativt små värden. 



Vinkeln mellan underkäksgrenarna är 65°, det lägsta värde, som anträffats inom 

 serien, utmärkande jämväl i sin mån underkäkens ringa bredd. 



Hakan är prominent. Angulus mentalis är 110°, visande en positiv prominen 

 af 20°. Å symfysens insida är den normala reliefbilden svagt utvecklad. 



Alveolartandbågen visar en hästskoform, dock ej utpräglad. De bakre skänk- 

 larna visa en viss tendens till att räta ut sig och att ställa sig med hvarandia paral- 

 lella. Alveolarbågens form bildar på så sätt en viss öfvergångstyp mellan hästsko- 

 formen och U-formen. 



Tänderna äro af ordinär storlek. Intravitalt hafva inga utfallit. Postmortall 

 ha I x på båda sidor, I 3l C, Pm 2 på vänster sida förlorats. Tänderna visa i allmänhet 

 en stark nötning. De båda sista molarerna ha uppvisat fyrknölighet. 



Käkens allmänna form är ganska högt utvecklad. Dock företer den en del 

 karaktärer af mera primitiv art såsom form och ställning af ramus ascendens, under- 

 kantens bildning å corpus mandibula?, alveolarbågens form. 



Det tillhörande kraniet bär beteckningen kranium VIII och har befunnits vara 

 efter en 45 års kvinna, samt vara af en dolichocefalt och platycefalt ellipsoid form, 

 företeende leptoprosopi, hypsiconchi, platyrrhini, hyperbrachystafyli och ortognathi 

 med en subnasal prognathi. I ögonhålornas och undre delen af maxillans form före- 

 tedde detta kranium karaktärer, som utan tvifvel böra anses vara af lägre, mera 

 primitiv natur. 



Underkäke V. 



Graf : 45 i koret. 



Underkäken är stor och bred, dess allmänna byggnad är spenslig, starkt redu- 

 cerad. Dess bicondyloidbredd är 129 mm och dess bigonoidbredd 108 mm. Båda 

 dessa värden utgöra de största, som öfverhufvudtaget anträffats inom serien. Ramus 

 ascendens är hög och smal. Dess längd är 60 mm på vänster sida, 59 på höger, 

 bredden är 30 mm. Maximala bredden är däremot 41 mm. Den stora skillnaden 

 mellan minimal och maximal bredd sammanhänger därmed, att ledprocessen är gan- 

 ska starkt bakåtböjd samt att insvängningen å den ascendenta grenens midt är ganska 

 utpräglad. Längdbreddindex uppgår på vänster sida till 50,oo och på höger till 50,84. 



Processus coronoideus är mycket lång och smal, tillspetsad och i sin helhet 

 klolik. Dock är den ej i sin öfre ända bakåtböjd. Dess längd uppgår på vänster 

 sida till 23 och på höger till 24 mm, dess bredd till resp. 19 och 20. Längdbredd- 

 index för kronprocessen utgör alltså på vänster sida 82, 6i och på höger 83,33, utmär- 

 kande den långsmala karaktären hos de båda coronoidprocesserna. 



Den korta och breda, på vänster sida något längre och smalare ledprocessen 

 stupar ganska betydligt bakåt. 



