54 G. BACKMAN. BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM DE MEDELTIDA SVENSKARNAS ANTROPOLOGI. 



mina undersökningar fört mig med afseende på längdhöjdindex och dess fördelning 

 inom materialet från S:t Clemens, jämfördt med motsvarande inom material från Sve- 

 riges förhistoriska tid, Norges medeltid, Danmarks förhistoriska tid och Tysklands, 

 särskildt Bayerns, förhistoriska till medeltid. 



Tabell öfver den procentariska fördelningen af kraniets längdhöjdindex. 



Auctor Land Tid 1'latyc. Ortocef. Hypsicef. 



G. Retzius Sverige förhistorisk tid (!1)1G% (44) G3 7" (15) 21 °/o 



stenåldern (6)25% (11) 45 u /o (7)28% 



bronsåldern (1) 11% (5) 56% (3)33% 



» järnåldern (4) 10% (28) 76 % (5) 14% 



K. Virchow Danmark förhistorisk tid (1) 3% (9) 22% (30)75% 



» Borreby stenåldern (0) (6) 25 % (18) 75% 



» Möen (1)11% (1) 11% (7)78% 



Falster » (0) — (2) 30 % (5) 70 % 



järnåldern (0) — (3) (100%) (0) — 



J. Barth Norge 13—1400 (51)33% (86) 56% (16)10% 



G. Backman Sverige medeltiden (6) 54 % (5) 46 % 



Alex. Ecker Tyskland 5— 8 århundradet (12)25% (25) 52% (11)23% 



H. Ried Bayern 5—8 (1) 14% (5) 72 u /o (1) 14% 



H. Ranke Bayern 5—8 (3) 11% (14) 52% (10)37% 



J. Kollmann Bayern 5—8 (29) 51 % (20) 36 "/" (7) 13 % 



J. Ranke Bindan medeltiden (5)50% (4) 40% (1)10% 



J. Aratmann Bayern (7) 41 % (7) 41 % (3) 18 T 



Beträffande den procentariska fördelningen af kraniets längdhöjdindex inom de 

 trenne grupperna platycefali (till 70,o), ortocefali (70,i till 75, o) och hypsicefali fram- 

 träder inom det sammanställda materialet en betydande och högst anmärkningsvärd 

 olikhet. Det visar sig att förekomsten af hypsicefaler inom det svenska förhistoriska 

 af G. Retzius bestämda materialet är mycket obetydlig, uppgående till en så låg 

 procent som 21 % för hela den förhistoriska tiden samt varierande mellan 14 och 

 33 % under de trenne olika skedena af denna tidsperiod. Det är högst öfverraskande 

 att finna, hvilken betydande olikhet i detta afseende, som är rådande mellan det 

 svenska materialet och motsvarande danska. De danska förhistoriska kranierna förete 

 icke blott en betydande inblandning af hypsicefaler, utan dessa bilda den öfvervä- 

 gande delen af kranierna, i det att icke mindre än 75 % falla med sin längdhöjdindex 

 öfver 75,i. Detta är icke någon tillfällighet. Bäst bevisas skillnadens absoluta rea- 

 litet däraf, att dels materialets mängd såväl inom svensk- som ock danskgruppen är 

 ganska betydande, dels och ännu mera däraf att procenten hypsicefaler inom svensk- 

 materialets trenne historiska grupper var ungefär densamma eller omkring 21, liksom 

 också danskmaterialets procent af hypsicefaler är konstant, och detta i ännu högre 

 grad, inom dess trenne lokalgrupper. 



Under dessa förhållanden är det af särdeles intresse att finna, det procenten 

 hypsicefaler inom det stora medeltida norskmaterialet ganska nära öfverensstämmer 

 med hänsyn till sitt allmänna storleksvärde med svenskmaterialets för förhistorisk tid, 

 ehuru i själfva verket utgörande hälften resp. tredjedelen af svenskmaterialets procent. 

 Med det svenska järnåldersmaterialets procent af hypsicefaler stämmer däremot den 

 norska medeltidssiffran mycket nära (14 resp. 10 %). 



