KUNGL. SV. VET. AKADKMI l.vs II AN 1)1, [N<; A K. HAND 47. \:o 7. 



kan nian naturligtvis kringgå genom att beräkna ansiktsindex på alla de aätt, som kunna 

 komma i fråga, och jämföra de olika sålunda vunna resultaten. Där finnes emellertid 

 en annan svårighet, som ej är reparabel. Den åter ligger däri, atl inom de äldre 

 undersökningarna inga uppgifter angående ansiktshöjden (Vikuiows danska kranier) 

 eller ock angående ansiktsbredden finnas att tillgå. Ett par arbeten hafva jämväl 

 erbjudit en annan svårighet, som ej heller låtit sig öfverstigas. Amt.mwn har j sin 

 ganska noggranna studie öfver kranierna från Pfiinz i Bayern icke angifvit de olika 

 mätningarna å hvarje skalle, h varken i kraniebeskrifningarna ej heller i någon mått- 

 tabell. Den tabell, som meddelas, innehåller blott en sammanställning af medeltal. 

 Arbeten af sådant slag omöjliggöra alltså för kommande forskare hvarje vidare bear- 

 betning af materialet. En ingående kritisk och statistisk granskning kan i dylikt fall 

 aldrig komma i fråga. I öfrigt gäller i fråga om denna index liksom i fråga om de 

 båda förut behandlade indexvärdena, att jag själf som regel fått utföra de olika be- 

 räkningarna ur originaltabellerna, alldenstund som regel inom den litteratur, jag i och 

 för detta arbete citerat, den statistiska behandlingen af materialet antingen alls ej 

 eller blott mycket obetydligt varit af vederbörande författare utförd. 



Jag har för min del åtnöjt mig med att beräkna öfre ansiktsindex och dess 

 variationer. Såsom breddmått har jag användt dels okbågsbredden dels också ansikte- 

 bredden eller maxillarbredden, bestämd vid de yttre undre vinklarna af sutura zygo- 

 matico-maxillaris. På så sätt har jag beräknat och diskuterat tvenne öfre ansikts- 

 indices, den ena enligt formeln 



100 x öfre ansiktshöjden 

 maxillarbredden 



den andra enligt formeln 



100 x öfre ansiktshöjden 



okbågsbredden 



index. 



Öfre ansiktsindex beräknad enligt den förstnämnda formeln utvisar, att kra- 

 nierna under förhistorisk och medeltid alla utan undantag varit leptoprosopa ända 

 till utprägladt leptoprosopa. Samtliga 130 kranier från den norska medeltiden äro 

 sålunda leptoprosopa, hvarför också Barth anser sig böra draga den slutsatsen, att 

 leptoprosopien »er et sa?rlig ethnisk mserke for de gammelnorske kranier». Jag har 

 beräknat medeltalet ur dessa 130 fall och funnit detsamma utgöra 71,5. Sätter man 

 ett indexvärde af 70 såsom gräns, finner man, att ungefär hälften af materialet befin- 

 ner sig öfver 70 och hälften under. Närmare angifvet: 



öfver 70 under 70 



(75) 58% (55) 42%. 



Det är emellertid att märka, att man knappast torde vara berättigad bibehålla 

 gränsen 50 såsom skillnadsgräns mellan chamse- och leptoprosoper äfven för denna 



