64 G. BACKMAN, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM DE MEDELTIDA SVENSKARNAS ANTROPOLOGI. 



Det synes mig därför, som om med hänsyn till ansiktets allmänna form, i stort 

 sedt, en ganska nära öfverensstämmelse skulle föreligga mellan mitt medeltida mate- 

 rial och å ena sidan det medeltida norska materialet, å andra sidan det förhistoriska 

 svenska materialet. Möjligt är, att ett större material från samma trakt och tid än 

 det, som jag haft till mitt förfogande, skall kunna visa en rikligare förekomst af 

 champeprosoper och i samband därmed en svagare utpräglad leptoprosopi. I så fall 

 skulle en viss öfverensstämmelse kunna uppnås med kranierna från den yngre medel- 

 tiden i Pfiinz, hvilka just voro utmärkta för en ganska allmän chamseprosopi. De 

 KoLLMANN'ska kranierna från Bayerns folkvandringstid förete en än mera utpräglad 

 leptoprosopi än de forntida svenska. 



ProfilTinkelii och maxillarvinkelii. 



Vid diskussionen om profilvinkeln möta delvis samma svårigheter som vid 

 diskussionen af ansiktets index, delvis också nya af annat slag. Det är ju en känd 

 sak, att profilvinkeln under olika tider och af olika forskare tagits på ett mycket 

 afvikande sätt. Då vidare ingen möjlighet förefinnes att transportera de olika vink- 

 larna i hvarandra, måste man gifvetvis afstå från att använda sig af en hel del äldre 

 litteratur. Sålunda är det bl. a. beklagligtvis ej möjligt att i detta samband använda 

 de förhistoriska af Virchow undersökta kranierna från Danmark. Likaså är det 

 mesta af folkvandringstidens tyska material antingen i detta afseende undersökt enligt 

 äldre, numera ej brukliga metoder, eller också är hvarje uppgift om ansiktets profi- 

 lering utelämnad. 



Ghstaf Retzius har i »Crania svecica antiqua» sammanställt sina mätningar 

 öfver kraniernas profilvinkel. Då det material, som från de olika tidsskedena tillåtit 

 ett afläsande af profilvinkeln, varit ganska ringa och särskildt under bronsåldern syn- 

 nerligen obetydligt, finner jag förmånligare att sammanslå de trenne grupperna. 



De 33 kranierna fördela sig då så, som följer: 



under 82 83—86 87—90 öfver 91 



Medeltal 80° 84° 88° 93° 



Antal (10) (13) (6) (4) 



Procent 30 % 40°/» 20% 10 °/„ 



Dessa siffror utvisa alltså, att under Sveriges förhistoriska tid voro prognatherna 

 ganska talrikt representerade. Icke mindre än 30 °/o äro rena prognather. Ortogna- 

 thien var emellertid förhärskande, i det att densamma förekom i 60 %. Af dessa 

 voro likväl, därest man följer Rankes indelning, 2 /s eller de 40 °/o ortognather med 

 lutning till prognathi, medan blott de 20 °/<> voro ortognather med lutning till hyper- 

 ortognathi. Verkliga hyperortognather förekommo i endast 10 °/o. Inalles har alltså 

 under den förhistoriska tiden i vårt land förekommit 70 °/o prognather och till pro- 

 gnathi lutande ortognather. 



Ur Barths tabeller öfver sina mätningar af de medeltida norska kranierna be- 

 räknar jag följande genomsnittssiffror: 



