84 G. BACKMAN, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM DE MEDELTIDA SVENSKARNAS ANTROPOLOGI. 



primitivare form. Den förstnämnda skulle vidare vara den bland de hvita raserna 

 vanligaste, under det att U-formen och hästskoformen skulle bland de hvita raserna 

 vara relativt sällsynta och hufvudsakligast förekomma bland de svarta raserna. U-for- 

 men skulle slutligen vara särskildt karakteristisk för de anthropoida aporna, under 

 det att den elliptiska eller hästskoformen skulle förekomma hos vissa halfapor såsom 

 Macacus m. fl. 



I nedanstående tabell har jag sammanställt de uppgifter, jag inom den af mig 

 använda litteraturen kunnat finna beträffande den procentariska förekomsten af de 

 olika formerna af den öfre tandalveolarbågen 



Auotor Land Tid parabel ellips U-form ''. ' ' , 



1 bildad 



J. Ranke Bayern Nut. Altb. 94 % 2 °/» 4 % "/» 



J. Ranke Bayern Nut. Ebr. bl. 89 > 8 » 3 > 11 » 



J. Ranke Bayern Nut. Ebr. dol. 83 » 6 » 11 17 » 



J. Aratmann Pfiinz Medeltid 40 00 °/o 00 » 



G. Backman Sverige Medeltid 27 » 55 » 18 73 » 



Fördelningen af högstående och lågstående former af tandbågen är alltså, såsom 

 af tabellen framgår synnerligen olikartad mellan olika grupper af de skilda mate- 

 rialen. Anmärkningsvärd är den stora öfverensstämmelse, som förefinnes mellan nutida 

 gammalbayersk befolkning och befolkningen från Ebrach. Hos dessa båda grupper 

 uppträda primitiva former af tandbågen endast i mellan 6 och 11 °/o. Uttager man 

 de rena dolichocefalerna ur Ebrachbefolkningen, finner man hos dem en primitiv bygg- 

 nad i 17 °/o, alltså ännu alltjämt relativt sällsynt. Helt annat är däremot förhållan- 

 det såväl med de medeltida Pfiinzkranierna som ock med de medeltida svenska kra- 

 nierna. Hos båda dessa grupper förekommer en primitiv byggnad i 60 resp. 73 °/o. 

 Det öfvervägande antalet eller omkring 2 /a af alla kranier företer alltså inom de båda 

 medeltidsgrupperna en primitiv byggnad af tandalveolarbågen. Ser man åter på för- 

 delningen af den ellipsoida och den upsiloida formen inom mitt material, finner man 

 att i 55 af de 73 "o har den ellipsoida formen förekommit och blott i 18 % den 

 upsiloida. 



Underkäkens maximala bredd och intermandibularvinkeln. 



I fråga om underkäkens morfologiska och metriska förhållanden ligga ej om- 

 ständigheterna lika fördelaktigt som i fråga om kranierna. Inom den för behand- 

 lingen af kraniernas allmänna formförhållanden använda litteraturen äro uppgifter om 

 underkäken i hög grad sällsynta. I verkligheten föreligga dylika uppgifter endast i 

 trenne arbeten, Retzius', Wirchows och Rieds. Retzius' arbete innehåller förutom en 

 del allmänna morfologiska omdömen om till kranierna hörande underkäkar äfven 

 afbildningar i naturlig storlek, på hvilka det varit mig möjligt att afläsa en del mått. 

 Virchows arbete öfver de danska kranierna innehåller blott ett par mått af tre, 

 som varit mig möjliga att använda i och för mitt arbete. Den RiED'ska uppsatsen 

 slutligen öfver kranier och skelett från folkvandringstidens grafvar vid Tettlham 



