KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR, BAND 47. .\.o 7. 99 



kranierna inom gruppen är endast ett verkligt dolichocefalt (kranium IX), alla de 

 andra äro mer eller mindre utprägladt mesocefala. Dock är alt m-i r ka, ;itt del doli- 

 chocefala kraniet icke är utprägladt långskalligt utan att det genom sin index bål 

 mesocefalien omedelbart nära. Kranierna äro vidare i genomsnitt svagt ortocefala, 

 stående endast obetydligt öfver den platycefala gränsen. Af de sju kranierna äro 

 endast två platycefala, de öfriga fem äro alla ortocefala, två af dem utprägladt. 



Kraniernas form i hjässvy är i tre fall elliptisk, i fyra åter oval. En elliptisk 

 form men med mycket stark tendens till oval synes sålunda vara för denna grupp 

 utmärkande. Delvis beror detta förhållande därpå, att vid samtidig relativ liten längd 

 af kraniet och större bakre bredd äfven hjässknölarna i allmänhet äro måttligt ut- 

 vecklade i motsats till, hvad förhållandet var inom grupp I. Fyra af kranierna upp- 

 visa i näck vy en culmen euneiforme, hjässbenen äro m. a. o. ställda i vinkel, de 

 trenne andra däremot förete en mera rundad culmen (I, III och X). För gruppen 

 är alltså enligt dessa siffror vinkelställda hjässben i viss mån utmärkande, dock är 

 en rundad culmen cranii synnerligen vanlig. 



Ansiktsindex uppgår till i medeltal 49, 71. Kranierna visa således i motsats till 

 förhållandet inom grupp I ett genomgående lågt och bredt ansikte, ehuru denna cha- 

 mseprosopi dock i allmänhet varit mycket svagt utvecklad, så att index ofta legat 

 något öfver chamseprosopiens gräns. 



Den RiVET'ska profilvinkeln mäter i genomsnitt 73°. Kranierna äro således i 

 genomsnitt svagt ortognatha. Ser man åter på de enskildta kranierna, finner man, 

 att i ett fall (kranium III) der RiVET'ska profilvinkeln uppgått till 65°; detta kra- 

 nium har således betydligt afvikit från de öfriga, i det att detsamma varit i utpräglad 

 grad prognath enligt Rivets nomenklatur. Samtliga andra kranier äro ortognatha, 

 några i utpräglad grad. Intet kranium befinner sig inom öfvergångsgruppen mellan 

 prognathi och ortognathi. 



Facialvinkeln har i medeltal utgjort 84,5°, utmärkande alltså äfven den en täm- 

 ligen svagt utvecklad ortognathi. Af de enskilda kranierna är emellertid ett (VI) 

 prognath med en så pass ringa vinkel som 80°. Intet kranium är hyperortognath. 



Den subnasala maxillarvinkeln mäter i genomsnitt 74,8°, hvarvid dock ej vid 

 beräkningen af medeltalet det höga värdet å subnasalvinkeln i fall XI medtagits, 

 alldenstund detta kranium varit utmärkt bl. a. af en ganska höggradig senil atrofi af 

 alveolarkanten, hvarigenom just vinkelns höga värde betingats. I genomsnitt måste 

 alltså sägas, att den subnasala orognathien inom denna grupp är vida svagare ut- 

 vecklad än inom grupp I. Skillnaden belöper sig till ej mindre än ett tiotal grader. 

 Kranierna inom denna grupp måste alltså sägas vara karakteriserade af i allmänhet 

 rätställda käkar, om än ej ortognathien når några högre vinkel värden. Äfven sub- 

 nasalt föreligger inom denna grupp en mindre utpräglad snedställning af alveolarpro- 

 cessen än inom grupp I, m. a. o. där gör sig inom grupp II en tydlig och bestämd 

 tendens gällande till rätställning af jämväl öfverkäkens subnasala parti. 



Pannbreddindex uppgår till 79,n och understiger alltså något det medeltal, 

 som jag fann inom grupp I. Kranierna inom grupp II karakterisera sig såsom i 

 allmänhet utmärkta af en sfärometopi gent emot den inom grupp I rådande parallello- 



