KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAtt. BAND 47. V<> 7. 107 



Den tredje grupp, som Rutimeyer oeh His uppställt 1 i sitt arbete öf ver schwei- 

 ziska kranier, ntgöres af Siontypen. Denna typ är karakteriserad af en tydlig meso- 

 cefal kranialform med en längdbreddindex af i medeltal 77,2. Med en största längd 

 af 187,7 mm i medeltal och en korrigerad kranial(basion)höjd af i medeltal 132,6 upp- 

 visa dessa kranier en längdhöjdindex af i medeltal 70,7*. De äro alltså i genomsnitt 

 svagt ortocefala. De äro vidare utmärkta af kraftiga ögonbrynsbågar och glabella 

 och starkt insänkt näsrot. Culmen cranii är i norma occipitalis rundadt jämn. Kra- 

 nieformen i norma parietalis är ej sällan oval, understundom alltfort elliptisk. An- 

 siktet uppgifva författarna vara städse ortognath. Så har också jag funnit vara för- 

 hållandet. Ansikts vinkeln är genomgående större och alltså mera ortognath än hos 

 den föregående dubbelgruppen. 1 sex fall af 11 har ansiktsvinkeln företett värden 

 fallande inom den ortognatha till hyperortognathi tenderande gruppen. I fyra fall har 

 vinkeln legat kring gränsen mellan den föregående gruppen och den till prognathi 

 tenderande ortognatha gruppen. I ett fall slutligen har facialvinkeln företett en till 

 prognathi tydligt lutande ortognath käkställning. Den subnasala prognathien har 

 inom denna grupp jämväl varit afgjordt mindre utpräglad än inom den föregående 

 dubbelgruppen. Rutimeyer och His uppgifva vidare, att »die Augenhöhlen sind 

 klein». Möjligtvis kan man fatta denna uppgift därhän, att den inom den föregående 

 dubbelgruppen karakteristiska hypsiconchien skulle kunna vara något mindre utpräg- 

 lad, något som naturligtvis dock är långt ifrån säkert. Om ansiktets form yttra 

 de intet. Å 12 af de meddelade af bildningarna låter sig emellertid ansiktets dimen- 

 sioner afläsas. Medelindex af dessa 12 är 50, so. Ansiktsformen är således endast 

 helt svagt leptoprosop,. ungefär lika gärna helt svagt chamseprosop. 



Likheten mellan denna typ och Eckers Hiigelgräbertyp synes mig vara syn- 

 nerligen fullständig, t. o. m. i en hel del detaljer. Mellan denna typ och min grupp 

 II synas mig äfvenledes ganska stora öfverensstämmelser föreligga. Liksom jag icke 

 ansett mig böra tveka i fråga om identifieringen af min första grupp med Eckers 

 Reihengräbertyp och med Rtjtimeyers och His' Hohberg-Belairtyp, så håller jag 

 äfven för troligt, att identifieringen af min grupp II med Eckers Hiigelgräbertyp och 

 Rtjtimeyers och His Siontyp i själfva verket ligger ytterst nära till hands. En enda 

 skillnad föreligger egentligen. Denna ligger däri, att culmen inom de senare båda 

 typerna uppgif ves vara rundad, under det att jag funnit en viss vinkelställning inom 

 min grupp II. Denna skillnad synes mig dock knappast böra tillmätas allt för stor 

 betydelse, i all synnerhet om man betänker, hvilket ringa material, jag haft att 

 betjäna mig af vid uppställningen af mina typer. 



Den fjärde typ, som Rutimeyer och His uppställa, utgöres af Disentistypen. 

 Denna typs viktigaste karaktärer sammanfatta de båda författarna därhän, att vid 

 samtidig ringa längd och stor bredd äro kranierna i genomsnitt utprägladt brachyce- 

 f ala med ett medeltal för längdbreddindex af 86,5. Med ett medeltal för största längd 

 af 170,6 mm och en korrigerad kranial(basion)höjd af 131,6 mm erhålles en längd- 

 höjdindex af 77,19. Kranierna till denna grupp äro således i genomsnitt tydligt hyp- 

 sicefala. Pannan är hög och bred. Culmen cranii är rundadt jämn eller helt svagt 

 cuneiform. I hjässvy te sig kranierna genomgående ovala. Nacken är föga utstå- 



