KUNOL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 47. vo 7. 116 



samt afsevärdt mindre än Lehmann-Nitsciiks mått a Bajuvarer från 5 8 århun- 

 dradet samt äfvenledes mindre än hans mått å Schwaber och Alemannor lim .nnma 

 tid. Närmast kommer mitt medeltal det af Ried funna för män från 5 — 8 århund- 

 radet. Från den moderna befolkningen i Baden skiljer sig materialet ungefär Lika 

 starkt med afseende å den maximala trochanterlängden som i frän de al V rst 

 bestämda måtten å järnålderns svenskar. 



Det medeltal, jag funnit för kvinnor, skiljer sig nära nog lika starkt från såväl 

 Fursts siffra för det kvinnliga järnåldersskelettet som ock från Lehman n-Nitsciiks 

 siffra för de kvinnliga representanterna af folkvandringstidens Schwaber och Ale- 

 manner. Äfven detta medeltaltal kommer det af Ried för folkvandringstidens kvin- 

 nor i Tettlham funna mycket nära. 



Diafyslängden har jag å mitt material funnit utgöra i medeltal 393/. mm för 

 männen och 340,5 mm för kvinnorna. Bumullers motsvarande siffror äro för det 

 medeltida Lindaufolket från Bayern resp. 385 och 354,7 mm. Varianternas maximala 

 afvikelser ligga för männen vid 435 och för kvinnorna vid 372 mm, deras minimala 

 vid resp. 380 och 320 mm. Bumuller anger för sitt material motsvarande siffror 

 vara 443 och 392 samt 322 och 322 resp. 



Den maximala längden af lårbenet uppmätt från caput vid naturlig ställning af 

 benet har jag funnit utgöra i medeltal 451,9 mm för männen och 386 mm för kvin- 

 norna. Bumullers motsvarande siffror å hans medeltida Lindaumaterial äro i medel- 

 tal 445,4 mm för män och 407, i» mm för kvinnor. Furst fann å det af honom 

 beskrifna jämtländska materialet" från yngre järnåldern en maximal längd i naturlig 

 ställning af lårbenet, som uppgick till 465,5 mm för män och 410 mm för kvinnor. 

 Guldberg uppger motsvarande lårbensdimension under norska järnåldern vara 481 

 mm för män och 429 mm för kvinnor. Å manliga norska medeltidströnder fann 

 Guld berg den maximala längden i naturlig ställning utgöra i medeltal 457 mm för 

 män samt 416 mm för kvinnor. H. Ried fann denna lårbenets största längd i naturlig 

 ställning vara 456,4 mm för män samt 402,8 mm för kvinnor. 



Det af mig funna medeltalet för männen är alltså obetydligt större än Bumul- 

 lers motsvarande siffra från ungefär samma tid. Differensen mellan min siffra och 

 det FuRST'ska talet är ungefär dubbelt större och går i motsatt riktning, i det att mitt 

 medeltal är något mindre än det jag beräknat ur Fursts siffror. Guldbergs siffra 

 från norska järnåldern är afsevärdt större än min, medan däremot hans medelsiffra 

 från medeltiden är mycket nära lik min egen. Den Ried' ska siffran kommer äfven- 

 ledes i lika hög grad min medelsiffra nära som den GuLDBERG'ska medeltidssiffran. 



Mitt medeltal för kvinnorna skiljer sig ungefär lika mycket från samtliga de 

 medelsiffror, som anges af Bumuller, Furst och Guldberg. Det kommer dock det 

 Bumuller' ska och det FuRST'ska närmast. Ännu närmare står mitt medeltal till det, 

 som Ried beräknat för kvinnor från Reihengräberfältet vid Tettlham. Differensen i 

 fråga om min medelsiffra för kvinnor är emellertid något större än differensen i fråga 

 om min siffra för män och de nämnda auctorernas. 



Bumuller fann ett medelomfång af 86,9 mm för män och 77, v mm för kvinnor 

 å lårbenen inom sitt medeltidsmaterial från Lindau. Medeltalet för hela hans mate- 



