KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 47. \:o 7. I .i I 



Auctoi Tid i licua 



l [epburn Kim i i \ m i<l 



Klaatsch Neanderthah Pa] ! I licuni 



Li-litiiunii-Xitrsclio . . . Bajuvarei .• 8 trhundre 



Hepburn Manitoba Nutid 



» Britter Nutid -l -. 



Lehmanm-Nitsche . . . Oceuiu< i Nutid 



Backman Svenskar Medeltiden 



Lehmann-Nitsche . . . Schweizare \utid si .. 



. . • Negrer Nutid 



Hepburn Busi lmiiiu Nutid 



Bumiiller Bayrare Nutid Stadabef 



Hepburn ....... Creolaro Nutid 



Lehmann-Nitsche • • • Parisare Nutid 88,o 



. . Fransmän Nutid 



Hepburn Eskimåer Nutid 88,:$ 



Bumiiller Bayrare Nutid (Klosterbef.) 



Såsom af ofvanstående rastabell framgår, intaga inom densamma nutida euro- 

 peida och vissa negroida raser en markeradt eurymer (enligt Manouvriers beteck- 

 ning) ställning, under det att andra negroida äfvensom mongoloida och amerikanska 

 raser intaga en platymer ställning. Neanderthal-Spyrasen befinner sig just vid öfver- 

 gangen mellan platymeri och eurymeri. Bland denna andra hufvudgrupp synas indi- 

 anerna inom Sydamerika intaga den lägsta ställningen med hänsyn till det numeriska 

 värdet af index platymericus. Det är då af stort intresse att finna, huru utomordent- 

 ligt lågt äfven ur rasantropologisk synpunkt den ställning är, som järnålderns sven- 

 skar och norrmän intaga med hänsyn till platymeriens utveckling. Svenskar och 

 norrmän samt baj^rare från medeltiden liksom Schwaber, Alemanner och Bajuvarer 

 från folkvandringstiden intaga inom rastabellen ett visst medelläge. 



Med hänsyn till individen 2 (kranium II, underkäke I), 4 (kranium IV, under- 

 käke VIII), 5 (kranium V, underkäke VII), 8 (kranium VIII, underkäke IV) och 12 

 (kranium saknas, underkäke VI), hvilka genom särskildt kraniets och underkäkens 

 karaktärer utvisade en del ganska betydelsefulla primitiva drag, är att märka, att de 

 alla utom individ 4 företett en starkt platymer utbildning af femurskaftets öfverända, 

 individ 4 däremot en svag eurymer. De båda lägsta indexvärden, som anträffats 

 inom serien, nämligen 68,42 (12) och 72,41 (5), ha just förekommit å lårben efter tvenne 

 för grupp I mest karakteristiska individ. I medeltal utvisa emellertid dessa fem 

 individ en index platymericus på 78,84, under det att de öfriga uppvisa ett medeltal 

 af 85,06. Lårbenen efter dessa fem i vissa afseenden primitivt utbildade individ äro 

 alltså i genomsnitt tydligt platymera, under det att lårbenen efter de öfriga äro i 

 genomsnitt svagt eurymera (enligt Bumullers klassifikation). 



Den morfologiska utbildningen af lårbensdiafysens öfre ända är i dessa förelig- 

 gande fall ganska anmärkningsvärd. Då morfologien af denna del af lårbenet äger 

 ett ej ringa antropologiskt intresse, är det måhända lämpligast, att lämna en beskrif- 

 ning af livart fall för sig. 



1) Labium externum af linea aspera svänger vid foramen nutritium superius 

 utåt lateralt, förlöper sedan nästan rakt uppåt i form af en låg och bred, skrofligt 

 ojämn crista glutsea eller snarare eminentia glutsea, hvilken i sin öfre ände undergår 



