KTJNGL. SV. VET. IKADKBILKNS HANDLING AF BAND 47. v<> 7. 



Kvinnor. 



Individ 



l 13 



ii v 



VIII 



a, aei 



Höjd 31 . - (l 27 26 



Bredd 2G 24 21 23 24,0 



fndex 83,9 77. i 77,8 96,1 83,8 



Den öfre epifysens bredd har jag funnit variera mellan 81 och 103 mm hos 

 män och 75 och 83 mm hos kvinnor. Medelbredden har utgjorl 92,9 och 78, o resp. 

 De olika varianternas fördelning pä olika individ framgår af nedanstående tabell. 



M 



än 



■ 



Kvinnor. 



i 



v. 



89 



ii 



v. 83 



IV 



h. 



103 



v 



v. 78 



\ ii 



v. 



h. 



94 

 96 



VIII 



v. 7u 

 h. 7<3 



IX 



v. 



90 







XT 



v. 



!)!) 







XII 



v. 



90 







XIII 



h. 



96 







XIV 



Ii. 



81 







XVI 



h. 



91 







Medeltal : 



92,9 



Medeltal : 78,0 



Fursts siffror för det af honom undersökta jämtländska järnåldersmaterialet 

 utvisa ett medelvärde å öfre epifysens bredd af 99,5 mm för män och 86,3 för kvin- 

 nor, b vilka båda värden ju betydligt öf verstiga de å mitt material uppmätta. De 

 jämtländska järnålderssvenskarna ha alltså äfven med hänsyn till denna dimension 

 varit gröfre byggda än de medeltida gottländska. 



Guldberg uppger bredden af öfversta lårbensändan vara 94, 9 i medeltal för 

 män ur det medeltida Trondhjemsmaterialet och 83,7 å kvinnor ur samma material. 

 A lårbenen från vikingatiden och den äldre järnåldern finner Guldberg denna bredd 

 vara i genomsnitt 105,6 mm hos män och 89 mm hos kvinnor. 



Den öfre lårbensändans bredd hos det svenska medeltidsfolket från S:t Clemens 

 kyrkoruin visar sig alltså ganska närstående till det norska medeltidsfolkets öfre lår- 

 bensbredd, ehuru det är att märka, att kvinnorna inom det svenska materialet varit 

 i detta afseende något smäckrare byggda än kvinnorna inom det norska medeltids- 

 materialet. Däremot visar sig det norska järnåldersfolket beträffande ifrågavarande 



