144 G. BACKMAN, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM DE MEDELTIDA SVENSKARNAS ANTROPOLOGI. 



skelettmått betydligt afvikande från det svenska medeltidsfolket, därigenom att det 

 förra är afsevärdt gröfre byggdt, nående t., o. m. större siffror än de, som erhölls ur 

 det FtiRST'ska materialet. 



Lehmann-Nitsche anger medeltalen för den öfre lårbensändans bredd vara i 

 medeltal 90,i för män och 84,3 för kvinnor bland Schwaber och Alemanner samt 94,5 

 för män bland Bajuvarerna. Ried finner motsvarande dimension å lårbenen från 

 Reihengräberfältet vid Tettlham vara 92, s för män och 79,6 för kvinnor. 



Lehmann-Nitsches båda materialgrupper närma sig alltså med hänsyn till 

 storleken af öfre epifysens bredd mitt material ganska mycket, mest dock hans Schwa- 

 ber och Alemanner. Rieds material visar siffror, som äro så godt som identiska med 

 mina. Bajuvarerna synas äfven med hänsyn till denna dimension hafva varit gröfre 

 byggda än andra samtida grupper och likaledes gröfre än medeltidsfolket från S:t 

 Clemens. 



Inom nederändan af lårbenet föreligga trenne karaktärer eller karaktärsgrupper, 

 hvilka på grund af det stora allmänna intresse, de erbjuda, förtjäna att närmare 

 afhandlas. Dessa trenne karaktärsgrupper utgöras af utformningen af regio poplitsea, 

 nedre epifysens bredd och condylernas dimensioner. 



Hvad poplitaealregionens förhållanden beträffar, framgår af Bumullers under- 

 sökningar, att planum poplitseum i ungefär hälften af alla fall hvarken är konkav 

 eller konvex utan slät och jämn, Hans siffror äro: 



Regio poplitsea är i 



22,8 % konkav 



29 » konvex 



48,2 » plan. 



Bumuller fann vidare, att index poplitseus, beräknad enligt formeln 



Diafysens nedre sagittala diameter x 100 



Diafysens nedre transversala diameter 



index, 



utgjorde inom hela hans blandade material 79,o med limites 68,2 och 91,8. Bumuller 

 framhåller därjämte, att konkavitet och konvexitet af planum poplitEeum i och för 

 sig äro att anse såsom tämligen underordnade företeelser, i det att det afgjordt 

 väsentligaste och mest karakteristiska skulle vara »das laterale Maximum, die dunne 

 und kantige Gestalt des angulus medialis und die so hervorgerufene Schiefheit des 

 planum poplitseum». Dessa karaktärer äro de, h vilka mer än andra känneteckna 

 människans lårben. 



De af mig upptagna måtten å dimensionerna af regio poplitsea fördela sig enligt 

 följande tabeller. 



