150 G. BACKMAN, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM DE MEDELTIDA SVENSKARNAS ANTROPOLOGI. 



skilja sig från mitt material, därigenom att det dem karakteriserande måttet är mindre 

 än det motsvarande inom mitt, således ett alldeles motsatt förhållande mot hvad 

 annars brukar vara fallet. Annars brukar ju Baju var materialet genomgående förete 

 större mått än mitt medeltidsmaterial. 



Den sagittala diametern af eondylus externus fann Guldberg utgöra 62,3 i 

 medeltal å de manliga lårbenen inom det medeltida Trondhjemsmaterialet samt 55,9 

 i medeltal för kvinnor. Motsvarande mått å materialet från vikingatiden och den 

 äldre järnåldern fann Guldberg uppgå till 66,2 för män och 59,2 för kvinnor. Af 

 dessa tvenne af Guldberg undersökta grupper är det åter det medeltida, som kommer 

 mitt närmast och det t. o. m. i sådan grad, att dessa siffror kunna sägas vara med 

 mina identiska. Dock är att märka, att bland kvinnorna inom mitt material äfven 

 i detta af seende någon faktor gjort sig gällande af beskaffenhet att minska storleken 

 af dimensionen, m. a. o. kvinnorna inom mitt material förete genomgående i nästan 

 alla deras lårbenskaraktärer en spädare utveckling i jämförelse med kvinnorna inom 

 det ungefär samtida norska materialet. 



Hvad åter det GuLDBERG'ska järnåldersmaterialet beträffar, gör sig äfven med 

 hänsyn till föreliggande karaktär den redan ofta gjorda iakttagelsen gällande, att 

 nämligen denna tids norrmän liksom samma tids svenskar varit kraftigare byggda 

 än det medeltida folket från S:t Clemens kyrkoruin i Visby. 



Såsom af den på ofvanstående sidor framställda undersökningen af lårbenen 

 inom S:t Clemensmaterialet framgår, förefinnas betydande likheter mellan mitt mate- 

 rial och vissa af de materialgrupper, hvilka vid den allmänna behandlingen anförts. 

 De skilj aktligheter som mellan vissa af dessa och mitt material föreligga äro ofta alls 

 inga, någon bråkdel af millimetern eller bråkdel af indexenhet, andra gånger åter 

 kunna skillnaderna vara något större. Aldrig äro de dock så stora och så genomgående 

 som förhållandet är mellan mitt material och vissa andra, särskildt järnåldersgrupper. 

 För att emellertid få ett enhetligt uttryck för den större eller mindre likhet, som 

 förefinnes mellan mitt material och hvart och ett af de andra materialgrupperna, 

 var sättet icke lätt. Man kunde ju tänka sig, att ett tabellariskt uppställande af 

 afvikelserna åt plus eller minus inom hvart särskildt material och livar särskild egen- 

 skap jämfördt med motsvarande egenskaper inom mitt material skulle vara ägnadt 

 att gif va en klar inblick i den större eller mindre likheten mellan de olika materialen. 

 Så är emellertid ej fallet, äfven om man måste erkänna, att en dylik tabell dock 

 relativt klart framhåller just dessa förhållanden. De undersökta egenskapernas antal 

 är för stort för att inom så pass många materialgrupper som de till jämförelse 

 andragna tillåta en snabb och hastig inblick. Ej heller lät det sig göra, att genom 

 grafiskt återgifvande af afvikelsernas storlek finna ett öfversiktligt uttryck för dessa 

 frågor. 



Jag har då gått till väga på sådant sätt, att jag beräknat en medelafvikelse 

 inom hvar materialgrupp genom att summera samtliga afvikelsers numeriska värden 

 divideradt med antalet i hvart fall angifna egenskaper. Jag har emellertid funnit 

 nödigt att beräkna tvenne dylika medelafvikelser för hvarje materialgrupp. Såsom 

 af den allmänna diskussionen framgår, representeras det numeriska värdet af afvikel- 



