KUNGL. sv. VET. IKADBMIBN8 HANDLINGAR. BAND 47. n:o 7. I... 



Fursts siffror komma alltså dels Bajuvarernas, dels Tettlhammaterialete aärmast. 

 Från mitt material skiljer sig det Ft7R8T'ska materialel i samma riktning som folk- 

 vandringstidens bayerska grupper, d. v. s. skenbenets diafysmidl är mera tillplattad, 

 dess tvärsnitt företer en mera oval form än förhållandel synes hafva varil inom 

 mitt material. 



Guldbergs index för midttvärsnittet å skenbenet på höger sida är 87 <> r !i på 

 vänster 90, i båda fallen utvisande en höggradigt randad form af skenbenet. 



Minsta nedre diafysomfånget fann jag vara 78 mm å tibia I och 82 a tibia II. 

 .Medeltalet 80 mm ligger alltså åtskilligt högre än det medeltal 73,: (67 fall) som 

 Lehmann-Xitscm i; beräknar för sitt material Bajuvarerna. Dock bör jag åter erinra 

 därom, att medeltalet för Bajuvarerna afgjordt är för lågt, då äfven kvinnligl mate- 

 rial däri är medtaget. Däremot sammanfaller milt medeltal alldeles med det, som 

 Lhhmann-Nitsche fann för män bland Schwaber och Alemanner eller 80,r> (25 fall). 

 För kvinnor inom samma grupp fann han ett medeltal af 72,9 (7 fall). Utan hänsyn 

 till könet fann han inom denna grupp ett omfång af i medeltal 76,o. Ried gifver 

 för Tettlham materialet ett medeltal för det nedre omfånget af 73,9 för män (10 fall) 

 och 63,9 för kvinnor (8 fall) samt 69,5 utan hänsyn till könet (18 fall). De RiED'ska 

 siffrorna äro således åtskilligt mindre än mina. 



Fursts siffror gifva vid handen ett medeltal af 77 mm för män (2 fall) och 

 63,5 för kvinnor (4 fall). De af Furst undersökta individen hafva alltså i detta 

 hänseende gifvit något mindre mått såväl i förhållande till Schwaber och Alemanner 

 som ock i förhållande till mitt medeltida material. 



Guldbergs mått å vikingaskeppets »furstinna» voro 65 mm (höger) och 62 

 mm (vänster). Äfven dessa utvisa alltså en något spädare byggnad i jämförelse med 

 det kvinnliga materialet inom of van anförda grupper. 



I höjd med foramen nutritium uppgår diafysens sagittala diameter å mitt ma- 

 terial till 40 (I) och 32 mm (II), dess transversala diameter till resp. 28 och 30 mm 

 samt dess omfång till 114 och 102 resp. Index cnemicus utgör sålunda å tibia I 

 70,o och å tibia II 93,7. Medeltalen blifva resp. 36, 29, 108 och 81,8. 



Följande Manouvriers indelning betecknar jag skenben med en index liggande 



mellan 55 — 63: höggradigt platycnema 

 mellan 63 — 69: måttligt platycnema 

 öfver 70: triangulära. 



Tibia I bör alltså med hänsyn till sin index betecknas såsom företeende en 

 svag platycnemi, tibia II däremot en starkt utpräglad triangulär form. Till och med 

 tibia I faller strängt taget med sin index inom den triangulära gruppen. Medeltalet 

 för de båda skenbenen skulle således, därest man antager, att de båda skenbenen 

 tämligen motsvara medelskenbenet inom mitt material, angifva, att medeltidsmateri- 

 alet från S:t Clemens knappast företett någon allmännare platycnemi utan i genom- 

 snitt uppvisat triangulära former. 



