KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS BANDLINGAB BAND 47. v<> 10. l',\ 



stämmer Bembex med sin nära släkting, Slizus, hvaraf åtminstone en art, Btizua triden . 

 såsom Ferton funnit, 1 dessutom visar den bland de europeiska sphegiderna enastående 

 vanan att lägga sitt ägg i den ännu tomma cellen, innan något byte inburits, en vana 

 som denna art skulle ha gemensam med Monedula punctata i Sydamerika enligt II i D- 

 son's iakttagelser. 



I anledning af Wksiom-.kkc-Lind^s u])])gift, att l'x mbcx i Danmark skulle lägga 

 flugan ifrån sig, då den öppnar sin gång, framhåller Ferton, att h varken han ell< i Le- 

 peletier iakttagit något sådant i Frankrike, där tvärtom stekeln ständigt håller fasl 

 flugan, under det den gräfver bort sanden ur ingången. Ej heller har han någonsin 

 funnit Bembex vid stängningen af sina hålor använda några platta stenar såsom under- 

 lag för sanden. Beträffande den förra uppgiften förutsätter han möjligheten af en in- 

 stinktvariation och framhåller i samband därmed, huru sällsynta sådana äro. 



Det amerikanska forskarparet Peckham 2 har funnit, att Bembex spinolae Lep. 

 har öfverensstämmande lefnadsvanor med sina europeiska fränder, i det den inbär foder 

 af flugor till sin växande larv. Flugorna ha ej krossad thorax, och några visa svaga 

 lifstecken. Stekeln har också setts sticka sina flugor. Däremot visar denna stekel den 

 olikheten från de europeiska arterna, att den stundom lägger flugan ifrån sig framför 

 ingången, ifall en längre del af gången är sandfylld och således kräfver lång tid för att 

 öppnas. Detta är ett lämpligt tillfälle för de parasitflugor, som äfven här i särskildt 

 hög grad hemsöka Bembex, helst som flugan ej lägges med någon hänsyn till dess sä- 

 kerhet, utan hvar som helst. Stundom blir hon öfvertäckt af den sand, som stekeln 

 kastar ut ur gången, och måste sökas fram ur sandhögen. 



För att utröna om Bembex spinoloe skulle proviantera flera bon samtidigt, såsom 

 Wesenberg-Lund förmodar vara fallet med B. rostrata, märkte Peckham några indi- 

 vider med olika färgfläckar och anbragte fläckar af samma slags färg kring de af h varje 

 individ besökta hålorna. Under 3 timmars tid den l:sta dagen och under 1 ';, timme 

 den följande dagen återvände dock h varje märkt stekel blott till en enda håla, hvaraf 

 Peckham sluter, att åtminstone denna art endast har ett bo i sanden att sörja för. 



Bouvier 3 refererar utförligt ur litteraturen föreliggande biologiska meddelanden 

 om släktet Bembex och bifogar för hvarje detalj sina egna erfarenheter om B. rostrata 

 på dynerna vid kusten af Normandie. De öf verensstämma nästan helt och hållet med 

 Ferton's. Sålunda har han iakttagit, 4 att en större mängd flugor inläggas på en gång, 

 och framhåller fördelen af detta förfaringssätt, i händelse en längre tids ruskig väderlek 

 skulle omöjliggöra anskaffandet af nya flugor för hvarje dag. De infångade flugorna 

 visa mycket sällan någon yttre åverkan. De äro paralyserade och visa rörelser af sna- 

 beln och tarserna. Paralyseringen tillgår på det sätt, som Ferton iakttagit. Flugan 

 hembäres fasthållen med endast mellanbenen, ej äfven med bakbenen, såsom Wesex- 

 berg-Lund uppger. Redan Lepeletier har iakttagit, att Bembex, i det ögonblick han 

 kryper in genom den trånga ingången, öfverflyttar flugan från mellan- till bakbenen, så 

 att den ses räcka utanför stekelns abdomen. Det är enligt Fabre af detta ögonblick som 



1 1910, sid. 147. 

 t 2 1898, sid. 58; 1905, sid. 119. 



L 3 190 °- 

 4 1. c. sid. 31. 



