32 G. ADLERZ, LEFNADSFÖRHÅLLANDEN OCH INSTINKTER INOM POMPILIDAE OCH SPHEGIDAE. 



Miltogramma begagnar sig. Wesenberg-Lund's uppgift, att Bembex skulle lägga flugan 

 ifrån sig vid ingången, tror Bouvier möjligen kunna förklaras däraf, att sanden på platsen 

 var mycket lös, så att gången till en större längd rasat samman. I mycket sällsynta fall 

 såg Bouvier Bembex för ett ögonblick släppa bördan, just då den skulle bäras ner, 

 emedan ingången var mycket trång och behöfde utvidgas. Däremot konstaterar han, 

 att stekeln högst ogärna vill släppa sitt byte. Sålunda har han sett en Bembex gräfva 

 en hel kvarts timme med en Eristalis under buken. En annan sågs under 10 minuter 

 arbeta, medan han bar på bördan af en Lucilia. Med rätta uttröttad, lade han därefter 

 flugan ifrån sig och fortsatte att gräfva under 1 minut, men återtog sedan flugan. Med 

 nämnda tvifvelaktiga undantag fasfchölls alltid flugan under gräf ningen. [Det måtte 

 varit högst afvikande omständigheter, som tvingade Bembex att använda 10 — 15 minuter 

 på arbetet att öppna ingången till boet, h vilket eljes plägar utföras på mindre än en 

 minut.] Den af Wesenberg-Lund omtalade användningen af platta stenar vid boets 

 stängning har Bouvier lika litet som någon annan iakttagare fått bevittna. 



I det föregående har en tämligen utförlig sammanställning lämnats af de vikti- 

 gaste resultat, till hvilka de författare kommit, som själfva haft tillfälle att iakttaga 

 lifvet i .Bem&ex-kolonierna. Det har synts mig lämpligt att erinra om dessa, enär jag 

 själf under den gångna sommaren haft synnerligen goda tillfällen att iakttaga ett par 

 J5em&ea>kolonier under tiden 28 juni — 13 augusti. Då dessa kolonier funnos så nära 

 min bostad, att jag utan hinder för mina öfriga arbeten kunde besöka dem ett par gånger 

 dagligen, och då min erfarenhet om Bembex rostrata sålunda grundar sig på en eller van- 

 ligen flera timmars daglig samvaro under sex veckors tid med de gynnsammaste vä- 

 derleksförhållanden, torde jag kunna anses äga förutsättningar att uttala mig om 

 de motstridande uppgifterna. Detta synnerligast som jag haft fördelen att vara för- 

 beredd på, i hvilka frågor ovisshet förelåg, och därför omedelbart kunnat inrikta min 

 sträfvan på kontrollerandet af de särskilda författarnas sakuppgifter. 



En lång erfarenhet har visat mig, hurusom försummelsen att omedelbart anteck- 

 na detaljerna vid studiet af steklarnas lefnadsvanor ofelbart hamnar sig genom oklar- 

 het och luckor i minnet. Jag har därför gjort till min oföränderliga vana att iakttaga 

 stekellifvet med anteckningsboken i handen, hvarigenom åtminstone gröfre minnesfel 

 undgås. Vid studiet af så komplicerade och i så rask följd växlande handlingar, som 

 här ifrågakomma, kan det emellertid, trots spänd uppmärksamhet, knappast undvikas, 

 att vissa detaljer uppfattas otydligare. Att så har skett, blir isynnerhet uppenbart 

 vid den senare följande omredigeringen af de hastigt nedkastade anteckningarna öfver 

 de omedelbara intrycken. Därvid framträder ofta behofvet af förnyade iakttagelser, 

 med uppmärksamheten företrädesvis riktad på förut dunkelt uppfattade detaljer. I 

 fullständighetens och tillförlitlighetens intresse kunna därför upprepade tillfällen till 

 iakttagelse ej för högt uppskattas. 



Jag har föranledts till dessa reflexioner af de hvarandra så motsägande uppgif- 

 terna i litteraturen om lefnadsvanorna hos släktet Bembex, och hvilka man, med känne- 

 dom om instinkternas stora konstans i t. o. m. vidt skilda delar af jorden, knappt kan 

 skrifva på variabilitetens konto. Det är naturligt, att tydningen af fakta och teoretiska 

 spekulationer öfver ett visst kunskapsmaterial måste ställa sig olika allt efter de väx- 



