50 G. ADLERZ, LEFNADSFÖRHÅLLANDEN OCH INSTINKTER INOM POMPILIDAE OCH SPHEGIDAE. 



hos någon annan rofstekels larv. Huden afstötes hel och dragés sist öfver bakkroppens 

 spets. 



b ) Bembex-laxv 7 mm. 2 oskadade flugor och 2 delvis förtärda. 



c) Bembex-l&rv 10 mm. 10 oskadade flugor (Lucilia), 3 mer eller mindre för- 

 tärda lucilier,och 1 anthomyid (den först inlagda, såsom kunde ses af vingens och mel- 

 lanbenets ställning). 



d) BembexAaxv 11 mm. 6 oskadade flugor (syrphider och lucilier); rester af 4. 



e) Bembex-law 14 mm, höll på att ömsa hud. 8 oskadade flugor af skilda familjer; 

 rester af minst 4. 



f ) Bembex-\a,Tv 22 mm. 13 oskadade och färska flugor af växlande storlek och oli- 

 ka familjer; rester af minst 10. 



Beträffande de äldre larverna i boen e och f bör anmärkas, att då larven ligger 

 på en bädd af flugrester, på hvilka han då och då tuggar, dessa rester så småningom 

 sönderdelas till oigenkännlighet i små delar. I all synnerhet är så fallet, om larven 

 någon tid nödgas umbära färsk föda. Detta gäller t. o. m. om vingarna af de flugor, 

 som legat längre tid i cellen. Det är därför omöjligt att ens närmelsevis beräkna antalet 

 flugor, som en sådan äldre larv konsumerat. Knappast kan man heller genom försök 

 att i fångenskapen uppföda larven få ett tillfredsställande svar på frågan, huru många 

 flugor en Bembex-la,rv behöfver för sin utveckling. Frånsedt att detta naturligtvis i 

 hög grad beror på flugornas storlek, så kan ett dylikt försök visserligen upplysa om, 

 huru många flugor Bembex-larven kan förtära men knappast om, huru många han i verk- 

 ligheten får. Mina försök att uppföda unga larver ha ej slagit väl ut. Det var endast 

 larver i långt framskridet stadium, som jag lyckades drif va till f örpuppning. 



34. Ferton har iakttagit 1 hos Bembex oculata, att denna stekel ej alltid afbidar 

 äggets kläckning, innan ny proviant, dock alltid blott ett ringa fåtal flugor, inlägges. 

 Detta öfverensstämmer med min erfarenhet af B. rostrata, och i det föregående äro an- 

 förda några sådana fall (n:o 2, 22 och 33), i hvilka sannolikt mer än 1 fluga fanns i boet 

 före äggets kläckning. Men att döma af Fabre's motsatta erfarenhet skulle sådana 

 fall vara sällsynta undantag. Denna sak torde behöfva ytterligare prof vas. Däremot 

 vill jag ännu en gång framhålla mina med Ferton's öfverensstämmande iakttagelser 

 beträffande »matandet dag för dag». Ett sådant förekommer helt säkert ej, utan större 

 förråd, än larven för tillfället kan förtära, inlägges på en gång med vissa mellantider. 

 Både Fabre och Wesenberg-Lund medgifva sig ha iakttagit något liknande, men 

 de anse det såsom ett undantag från regeln. Detta inläggande af förråd blir isynnerhet 

 tydligt, då larven är nära sin förpuppning, hvilket stekeln tycks kunna bedöma, enär 

 han då, såsom omtalas under n:o 16 och 18, efter att ha inlagt en slutportion åt larven, 

 stänger omsorgsfullt för att ej vidare öppna. I detta afseende förfar Bembex annorlunda 

 än Ammophila campestris, hvilken jag funnit 2 besöka sin larv, ända tills denna spunnit 

 kokong. Men äfven mina undersökningar af Bembex-bon, där larven blott varit half- 

 vuxen, ha öfvertygat mig, att rostrata, liksom den af Ferton undersökta oculata, icke 

 matar sina larver i samma mening som de sociala steklarna. De större förråd, som på 



1 1902, sid. 515. 



2 1909, sid. 175. 



