KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLING AB, l(\\l> 47. \<> 10. 



bex rostrata samt äfven hos Pompilus plumbeus, hvilken senare uris hanar, såsom jag 

 förut 1 omtalat, därjämte ofta ses flera tillsammans öfvernatta i yttre delen af honornas 

 hålor. 



Psen pallipes Panz. 



En bland de för Ölands sandmarker utmärkande egendomligheterna tycks vara 

 bristen på i stjälkar och märgfyllda grenar boende steklar. Fastän hallon och björn- 

 bär, de för ändamålet lämpligaste växterna, förekomma i ymnighet på dessa marker, 

 kunde jag under 2 månaders nästan daglig granskning blott finna en enda hallonstam 

 med anlag till stekelbo. Dock hade jag redan i sommarens början i mängd brutit af top- 

 parna af de i hallonsnåren kvarstående döda stammarna för att på detta sätt bereda 

 möjligen befintliga steklar tillfällen att i märgen gnaga sig gångar. Men ännu mot som- 

 marens slut stodo dessa utmärkta möjligheter till boplatser obegagnade. Kom man 

 däremot öfver till Refsudden på Smålandssidan om sundet, som där har sin smalaste 

 del, ej uppgående till 4 km, var det ej sällsynt att träffa bon af t. ex. Passaloecus gra- 

 cilis i hallonstammarna. 



Det enda ofvannämnda undantaget var fyndet af en i en död hallonstams märg 

 utgnagd stekelgång, som innehöll en Psen pallipes, men eljes ingenting. Möjligen höll 

 stekeln vid denna tidpunkt, :9 /e? på att anlägga sitt bo genom att själf gnaga en gång 

 i märgen, och i betraktande däraf att gången i fråga såg ny och obegagnad ut förefaller 

 detta vara sannolikt, helst då, såsom ofvan nämnts, i dessa trakter inga gamla stekel- 

 gångar finnas att taga i besittning. 



Enligt Westwood 2 lär Kennedy 3 ha sett denna art inreda sina celler i halmstrån 

 på ett tak. Den insamlade bladlöss, i somliga celler ända till 100. Agget var fästadt 

 vid bakkroppen på en bladlus vid cellens botten. Nördlinger 4 fann boet i murket 

 pilträ och afbildar det. Sex celler lågo i rad, hvardera 8 mm lång. Giraud 5 har kläckt 

 denna art ur en Rubus-stam i början af september. Borries 6 uppger, att den bygger 

 i gammalt trävirke. Nielsen 7 slutligen fann ett bo af denna art i en torr gren af en 

 rosenbuske. Nederst fanns en cell af 10 mm:s längd och ej bredare än gången själf 

 (4 mm). Denna cell innehöll en hona. Därefter följde ett märglager af 3 mm:s tjocklek 

 och en 9 mm lång cell, innehållande en hane. Nielsen uppger, att larvens spanad, 

 som hos andra pemphredoniner, utom Ceratophorus, blott utgöres af en kort krans 

 under cellens lock, hos Psen nästan når ned till cellens botten. Af egen erfarenhet 

 kan jag dock häremot invända, att åtminstone hos Passaloecus gracilis en vidlyftigare 

 larvspånad plägar förekomma i cellerna. Denna stekels larv förbereder sig till sin för- 



1 1906, 



sid. 



11. 



2 1840, 



vol. 



II, sid. 197 



3 1838, 



sid. 



14—18. 



* 1848, 



sid. 



270. 



5 1866, 



sid. 



470, anm. 



1897. 







1 1900, 



sid. 



269. 



