KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 45. N:0 12. 7 



grep verket an. Nu lyckades han snart med käkarna göra en öppning, genom h vilken 

 han trängde sig ner. Han stannade länge nere, men då och då sågos hans antenner 

 spela i den trånga öppningen för att strax åter försvinna. Först efter 15 minuter 

 kom han åter upp, grep några smulor af växtaffallet och lade dem här och där kring 

 ingången, utan att denna dock blef tillsluten. Jag beredde mig just att fånga honom, 

 då han helt oväntadt plötsligt flög bort och ej vidare återkom. 



Då barren sedermera plockades bort med en pincett, befunnos de vara hopfäs- 

 tade med spindelväf till tak öfver en med väf tapetserad kammare af ungefär 1.5 

 kbcms rymd. På botten af denna låg en Trochosa terricola Thor. orörlig med ste- 

 kelns ägg fästadt på samma sätt, som omtalas under n:o 1. En häftig strid hade 

 påtagligen ägt rum, ty spindeln hade förlorat två ben, som af brutna lågo på kam- 

 marens botten. Han var dock blott för tillfället förlamad, ty följande dag hade han 

 återvunnit full rörlighet. Någon äggkokong fanns ej hos denna spindel. 



3. Om i de båda föregående iakttagelsefallen någon tvekan om steklarnas iden- 

 titet med spissus kunde anses föreligga, då de som nämndt ej kunde infångas, vanns 

 däremot full visshet följande dag. 10 A iakttogs en sp/ssjis-liknande Pompilus på ofvan- 

 beskrifna sätt undersöka marken i samma barrskogsbryn, som namnes under n:o 2. 

 Han följdes med ögonen i mer än en timmes tid och var därunder oafbrutet verksam. 

 Två under markens yta dolda spindlar uppspanade han under denna timme, men den 

 första var oåtkomlig, enär barren, som bildade rufningskammarens tak, voro hopfäs- 

 tade med så tjock och seg väf, att stekeln oaktadt mycken ansträngning ej förmådde 

 bita hål därpå. Då jag sedermera öppnade denna kammare, befanns den innehålla 

 en Aelurillus V-insignitus med dess äggkokong. 



Under sin fortsatta jakt anträffade stekeln en spindelkammare, som var syn- 

 nerligen lätt att öppna, hvilket befanns bero därpå, att takbarren ej sammanhöllos 

 af någon väf, liksom föröfrigt väggarna ej heller voro tapetserade med sådan. Då 

 stekeln trängt sig ner, stjälptes genast en liten flaska öfver öppningen för att tvinga 

 honom att ändtligen aflägga sitt inkognito. Efter 10 minuters dröjsmål kom han upp 

 i flaskan, undersöktes och befanns vara spissus. På kammarens botten låg en orörlig 

 spindel med ena bakbenet afbrutet och med stekelns ägg fästadt i den förut beskrifna 

 ställningen. Denna spindel konserverades omedelbart för bestämning till arten: Taren- 

 tula pulverulenta (Cl.). 



4. En Pompilus spissus, som en längre stund setts söka på vanligt sätt, fann 

 omsider en spindels rufningskammare, på hvilken han länge försökte genombryta taket, 

 hvilket dock ej lyckades, så att stekeln slutligen af stod och fortsatte sin jakt. Då 

 denna kammare sedan öppnades medels pincetten, befanns dess tak vara förfärdigadt 

 af synnerligen tjock och seg väf. I kammaren satt en mindre lycosid med sin ägg- 

 kokong. Då samma stekel under sin fortsatta jakt stötte på fritt kringlöpande lyco- 

 sider, förföljde han dem ej, utan tycktes snarare förskräckt vid mötet. Detsamma 

 hade jag förut iakttagit med andra steklar af samma art. Spissus har påtagligen för 

 vana att endast angripa de i rufningskamrarna sittande spindlarna. 



Efter slutet af juli syntes spissus ej mera till. Antagligen hade de i sina ruf- 

 ningshålor gömda spindlarna vid denna tid börjat komma ut i det fria, där de ej 



