20 ADLERZ, LEFNADSFÖRHÅLLANDEN INOM FAMILJERNA POMPILIDAE OCH SPHEGIDAE. III. 



som bar campeslris-ägget i vanlig ställning. Spindeln med ägget hemfördes i väl 

 bibehållet skick. Liksom det under n:o 4 omtalade, hvars kläckning lyckats, inlades 

 det jämte spindeln i ett i båda ändar öppet glasrör. På hvardera sidan infördes en 

 bomullspropp, så nära spindeln, att han uppbars däraf, så att det på buksidan 

 sittande ägget ej kom i beröring med glasrörets vägg. Utanför dessa torra bomulls- 

 proppar infördes på hvardera sidan en fuktad och ytterst slutligen åter på hvardera 

 sidan en torr propp. Ägget kläcktes 15 /s. Spindeln var förtärd 2 7s så när som på 

 hufvudet, palperna och främsta benparet, och samma dag började larven spinna stöd- 

 trådar till kokongen. Denna fullbordades under de två följande dagarna. Till formen 

 och vidfästningen var den lik den under n:o 5 omtalade, men var mörkare rödbrun. 

 Denna färg hade också spridt sig till den närliggande bomullen. 



11. Under n:o 10 omtalas en unguicularis, som gräfde håla och bar in en 

 thomisid. Till denna håla släpptes den under n:o 10 först omnämnda campestris 

 därigenom att fångstflaskan stjälptes öfvcr hålans tillslutna mynning. Campestris 

 började genast gräfva, men tycktes ej ha klart för sig, åt h vilket håll han skulle 

 rikta sin verksamhet. Hans ifver var så stor, att, då flaskan bortflyttades, han ej 

 märkte sig vara i frihet, utan fortsatte med gräfningen, till dess han försvann under 

 sandens yta. Han kom dock snart upp igen och började gräfva på en annan punkt, 

 där han också snart försvann under sanden. Han stannade nu så länge nere, att jag 

 förmodade, att han funnit cellen. Så tycktes dock ej ha varit fallet, ty då han kom 

 upp, började han gräfva på en tredje punkt, alltjämt ytterst energiskt. Medan han 

 med framkroppen befann sig under ytan, lades en förlamad thomisid, nyss tagen från 

 en unguicularis, utanför ingången. Fastän han, då han kom upp, berörde denna 

 spindel med sina antenner och sålunda utan tvifvel var medveten om hans närvaro, 

 brydde han sig ej om honom, utan fortsatte gräfningen. Det tycktes dock alltjämt 

 vara fåfänga försök. Slutligen tröttnade han och begaf sig bort. Själf kunde jag 

 ej återfinna spindeln, men träffade i marken på en med myror (Lasius niger) fylld 

 gång. Möjligen voro de orsak till spindelns försvinnande. 



12. En pompilid, som ej infångades, men som möjligen var Pompilus ungui- 

 cularis, sågs 14 /s på öfre kanten af en nipa vid Ljungan afsluta stängningen af sin 

 håla genom att släpa fram några bitar af torra grässtrån öfver den förut med sand 

 fyllda ingången. Då just flera campestris setts gå omkring ett stycke därifrån, in- 

 fångades en af dem, och flaskan med stekeln hvälfdes öfver den nyssnämnda hålans 

 mynning. Efter en längre tvekan än vanligt började campestris gräfva sig ner och 

 stannade ovanligt länge, enär han ej förr än efter 8 A timme åter kom upp för att 

 stänga. Han infångades åter. Vid uppgräfningen af denna håla, som ej ägde rum 

 förr än efter omkring 1 Va timme, låg i cellen en Thanatus arenarius Thor. med ett 

 stekelägg fästadt på buksidan, men till hälften uppätet af en liten fluglarv. Det var 

 så hopsjunket, att man ej af storleken kunde döma, om det var ett campestris -ägg 

 eller ej. Tillhörde ägget åter den stekel, som gräft hålan, så var denne förmodligen 

 en unguicularis, enär af de tre bobyggande arter, som plägade förekomma på denna 

 plats, gibbus, Wesmaeli och unguicularis, endast den sistnämnde plägar fästa sitt ägg 

 på spindelns buksida. Å andra sidan talar rofvets art för en annan stekel än un- 



