KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 45. NIO 12. 55 



Ectenuiiiis gnttatus v. d. Lind. 



Om någon Ectemnius-axt känner jag inga biologiska uppgifter i litteraturen. 

 Jag har haft tillfälle att iakttaga gutfatus i Östergötland vid Mem, där den i augusti 

 bodde i veden af tallstubbar, som ännu ej blifvit uppmjukade af röta. Gångarna 

 — förmodligen gamla larvgångar — voro medels söndergnagdt trä afdelade i radvis 

 ordnade celler, provianterade med i förhållande till stekelns storlek tämligen stora 

 flugor, alla syrphider af släktet Chrysogaster m. fl. släkten. 



Agget var fästadt vid strupen på en af dem, och dess fria ända stod ut åt 

 sidan, såsom vanligt hos crabroniner. I några af de äldre cellerna funnos stekelns 

 kokonger, långsträckt äggformiga, bredare mot ena ändan, pergamentartade och veka, 

 till färgen ljust brungula. De fastades vid cellernas väggar af en mycket gles och 

 lös väfnad med inblandning af flugrester och framförallt små träspånor, stundom i 

 sådan mängd att de bildade ett sammanhängande lager kring kokongen och alldeles 

 dolde den. Hufvudmassan af flugresterna var hopad vid kokongens smalända. 



Tliyreopus cribrarins L. 



Enligt Shuckard 1 skulle denna art fånga dipterer, medan däremot, enligt 

 Westwood, 2 Latreille lär ha uppgifvit larven af en liten på ekar lef vande pyralid 

 såsom dess byte. Borries, 3 som ej själf haft tillfälle att fälla utslag till förmån för 

 någondera af dessa båda uppgifter, anser dock, att man ej kan lita på riktigheten 

 af artbestämningen i någotdera fallet. Beträffande uppgiften om en pyralidlarv 

 som byte tror han, att den kan bero på förväxling med någon Blepharipus, då enl. 

 Wustnei 4 BL serripes Panz. skulle infånga små gröna fjärillarver till föda åt sin 

 af komma. Aurivillius 5 uppger flugor som artens byte. Samma uppgift lämnar 

 Nielsen. r ' 



De Geer 7 omtalar en »guespe-ichneumon», som han anser för identisk med 

 Linnés Sphex cribraria, och beskrifver utförligt hanarnas underligt formade framben, 

 hvilka han anser afsedda till honans fasthållande liksom fallet är hos hanarna af 

 vissa dytiscider. 



Denna art har jag funnit ganska allmän i Medelpad från slutet af juni till 

 slutet af september, företrädesvis under sommarens senare del. Den ses jagande flyga 

 mellan sandmarkernas glesa växtbestånd. Här och där stannar den för ett ögonblick 



1 1834. 







2 1840. 



>iil. 



193. 



3 1897. 







1 1886, 



si.l. 



.".1. 



5 1901. 



vid. 



147. 



''• 1907. 



sid. 



lii. 



7 1771. 



sid. 



313. 



