58 ADLERZ, LEFNADSFORHÅLLANDEN INOM FAMILJERNA POMPILIDAE OCH SPHEGIDAE. III. 



Det kunde därvid ses, att flugan bars med mellanbenen, som omfattade flugans 

 framåtvända hufvud, medan stekeln hvilade på bortre och främre benparen. En 

 gång, som undersöktes, gick snedt nedåt i omkring 30° vinkel mot markytan till en 

 längd af 10 cm., vände därpå tillbaka snedt nedåt i ungefär samma vinkel till en 

 längd af 5 cm. Innerst i gången låg en öppen cell med 6 flugor, utan ägg. På 

 3 — 4 cm. af stånd från denna nedre del af gången lågo 2 celler, hvardera innehållande 

 7 flugor, af hvilka i hvardera cellen en bar stekelns ägg med sin ena ända fästadt 

 vid strupen och med den andra ändan fritt uppstående öfver bröstet mellan de två 

 främre benbaren. Alla flugorna lågo packade ofvanpå hvarandra med hufvudena åt 

 samma håll, d. v. s. inåt cellens botten. Alla utgjordes af samma art, leptiden 

 SympJwro7nyia crassicornis Panz., både J* och <j>, den senare dock i större mängd. 



Här skulle nu varit ett gynnsamt tillfälle att få utförligare kännedom om denna 

 stekel, om ej en längre tids ihållande regnväder inträffat. När det ändtligen upp- 

 hörde, voro steklarna försvunna, och innehållet i cellerna var till oigenkännlighet för- 

 stördt af mögel, en god illustration till det ödesdigra inflytande, som ogynnsam 

 väderlek utöfvar på de i marken gräfvande steklarnas fortplantning. 



Några drag* ur gnifsteklarnas organisation i belysningen af deras 



lefnads v anor. 



Systematikern begagnar sig ej sällan för sina ändamål af strukturförhållanden 

 hos djuren, om hvilkas fysiologiska betydelse han blott har en dunkel eller alls ingen 

 föreställning. Icke minst ofta finner man sådana fall inom insekternas snart sagdt 

 oändligt formrika grupp. En öfverväldigande mängd egendomligheter i deras byggnad 

 vänta ännu på sin förklaring och komma alltfortfarande att länge få vänta, emedan 

 man känner alltför litet af deras bärares lefnadsförhållanden och deras sätt att handla 

 i fria naturen för att inse behofvet af och användningen för den ena eller andra 

 detaljen. Svårigheterna för forskningar på detta område äro också ofta nästan oöfver- 

 stigliga. En stor del af de handlingar, vid hvilka svårbegripliga anordningar i in- 

 sekternas byggnad komma till användning, utföras endast i det fördolda och kunna 

 sannolikt aldrig få bevittnas af något människoöga. Andra åter måste, till följd af 

 insekternas oansenliga storlek, för att kunna uppfattas iakttagas på närmare håll än 

 djurens skygghet tillåter. I ännu andra fall äro tillfällen till iakttagelse så sällan åter- 

 kommande, att endast en obegränsad tidsuppoffring och den segaste uthållighet kunna 

 ställa en gynnsam slump i utsikt. 



Vissa anordningar i leddjurens kroppshölje, såsom en mängd underligt formade 

 utskott eller en, såsom det tyckes, oproportionerlig utveckling af någon särskild kropps- 

 del, kunna förefalla så vidunderliga, att mången misströstar om en naturlig förklaring. 

 Men det är endast okunnighet om levnadsvillkoren, som kunnat framkalla talet om 

 excessiva bildningar, d. v. s. en förment öfverdrift i en ursprungligen nyttig utveck- 

 lingsriktning, en öfverdrift som antages lända arten till skada och till och med kunna 



