62 ADLEEZ, LEFNADSFÖRHÅT.LANDEN INOM FAMILJERNA POMPILIDAE OCH SPHEGIDAE. II). 



Vid granskning af de särskilda släktena och undersläktena, hvilkas lefnadsför- 

 hållanden voro kända, fann jag den antydda öfverensstämmelscn mellan pygidialfäl- 

 tets form och valet af boplats så genomgående, att jag trodde mig kunna förutse, 

 att undersläktet Ectemnius, hvaraf man då ännu ej kände lefnadssättet för någon 

 art, skulle komma att visa sig vara träbyggare, emedan det har samma rännformiga 

 pygidialfält som alla notoriska träbyggare bland crabroninerna. Det var därför med 

 största tillfredsställelse, som jag sedermera fick tillfälle att göra bekantskap med 

 Ectemnius guttatus och därvid fann nämnda förmodan vara riktig, enär denna stekel. 

 såsom i det föregående beskrifvits, bebor trästubbar. Efter denna bekräftelse vore 

 det kanske icke alltför djärft att förutsäga, att undersläktet Blepharipiis (dimidiatus 

 Fabr., signatus Panz. och vagabundus Panz.), då arternas lefnadssätt en gång blir 

 kändt, skall visa sig gräfva sitt bo i marken, ty åtminstone dimidiatus, den enda art 

 af detta undersläkte, som jag hittills haft tillfälle att se, har samma plana pygidial- 

 fält som andra sandbyggare. Af samma skäl kan det väntas, att släktet Entomo- 

 gnathus, livars bobyggnad ännu ej är känd, skall komma att visa sig likaledes bo 

 i marken. 



Ett plant pygidialfält förekommer hos släktena Oocybelus, Lindenius och Entomogna- 

 thus samt hos följande undersläkten af släktet Crabro: Crossocerus, Hoplocrabro, Blepha- 

 ripus, Anothyreus, Thyreopus och Ceratocolus. Alla dessa bygga sitt bo i marken. 

 [N. b. för Entomognathus och Blepharipus saknas ännu bekräftelsen härpå.] Bland 

 öfriga sphegider finner man ett liknande pygidialfält hos Gorytes, Nysson, Mellinus, 

 Alyson, Tachysphex, Astata, Gerceris samt de i marken gräfvande pemphredoninerna 

 (se nedan). 



Ett rännformigt pygidialfält förekommer hos följande undersläkten af släktet 

 Crabro: Coelocrabro, Ectem,nius, Solenius, Clytochrysus, Crabro och Thyreus. Alla dessa 

 bygga sitt bo i trä eller i kvistar och stjälkar. Likaså Bhopalum tibiale. (Angående 

 de på samma sätt boende pemphredoninerna, se nedan). 



En fråga af stort intresse är naturligtvis, huruvida de påpekade överensstäm- 

 melserna äro att betrakta såsom homologier eller analogier; om den likartade formen 

 på pygidialfältet beror på arf från en gemensam stamform, eller om den icke fastmer 

 kan anses vara förvärfvad genom antagande af ett likartadt lefnadssätt. Ehuru jag 

 ingalunda för närvarande är i stånd att förklara, hvarför ett rännformigt pygidialfält 

 är behöfligt för träbyggare, som ha att packa fina träsmulor, eller hvarför sandbyg- 

 garna hafva större nytta af ett plant vid packning af sandkornen, tror jag dock vissa 

 tecken tyda på, att det verkligen är under inflytande af de antydda olikheterna i 

 lefnadssätt, som den olika formen på pygidialfältet uppstått. Undersläktena Thyreus 

 och Ceratocolus visa många tecken till nära släktskap, icke blott om man tager rent 

 morfologiska förhållanden i betraktande. De öf verensstämma äfven i den säregna 

 vanan att infånga småfjärilar som byten. Medan Thyreus bor i kvistar och stjälkar 

 och har ett rännformigt pygidialfält, bor emellertid Ceratocolus i sanden och har ett 

 plant pygidialfält. Dock tyckes mig formen på pygidialfältet hos det senare släktet, 

 med dess icke raka, utan något inbuktade sidor och en antydan till rännform på dess 

 yttre, smala, tätt hårbeklädda yta, kunna tydas såsom en ännu ej fullt afslutad för- 



