8 G. S. LUNDAHL, COMMISSURA SELTI. 



misfärväggen och kallade den mediala portionen, d. v. s. den nedre hälften af mediala 

 hem isf är väggen, för Septum. Ramon y Cajai/s Septum benämnde han i stället för 

 Ämmonshornet eller Hippocampus. 



K. Goldstein (60-52 åren 1903 — 1905) kom efter undersökningar å homoem- 

 bryoner till det resultatet, att Septum pellucidum måste vara en del af mediala 

 hemisfärväggen, och att Cavum septi pellucidi icke kom till stånd genom en se- 

 kundär sprickbildning, ty de mediala hemisfärväggarna hade aldrig varit hopväxta. 

 Cavum uppstod nämligen genom Bjälkens tillväxt framåt och bakåt, hvarigenom 

 under Corpus callosum ett sprickformigt rum blef afgränsadt från Fissura longitudi- 

 nalis cerebri. Detta rum fann slutligen under den fortsatta utvecklingen, särskildt 

 genom Rostrums växande framåt och nedåt, afslutning åt alla sidor, och kom sålunda 

 att utbreda sig långt bakåt under den i kaudal riktning växande Bjälken. Under 

 det att den bakre änden af Corpus callosum ryckte bakåt, förlängde sig enligt Gold- 

 stein det stycke af Lamina terminalis, som låg mellan Bjälken och Commissura an- 

 terior, och bildade därigenom den undre, bakre väggen för Septum pellucidum. 

 Lamina stod sålunda äfven i samband med Bjälkens kaudala ände. 



Goldstein fann vidare uti Septum pellucidum följande trådknippen: 



1. Fornix longus' trådar, som öfver och genom Bjälken passerade Septum på 

 väg till Fornix. 



2. Trådmassor från basala ganglierna, som rostralt om Commissura anterior 

 gingo uppåt genom mediala hemisfärväggens trapezfält och försvunno i Fornix. 



3. Trådar från frontalhjärnans bas, bildande Zuckerkandl's 204— 2 °8 luktbana 

 eller Tractus olfactorius septi enligt Edinger 32— 36 . 



W. His ( 73 — 75 åren 1889— 1904) ansåg sin trapezplalta motsvara Elliot Smith's 

 Area prsecommissuralis och Zuckerkandl's Massa commissuralis. Han definierade 

 sina trapezplattor såsom den å h vardera sidan mellan Fissura prima eller främre 

 bågfåran ocli Lamina terminalis belägna delen af främre, mediala hemisfärväggen. 

 Med sina djupare, ventrala delar lade sig båda sidors trapezplattor tätt intill hvar- 

 andra. De sålunda uppkomna »kontaktytornas» voro endast skilda åt genom en tunn 

 bindväfsplatta. Därefter sammanvuxo kontaktytornas gliaväfnader med hvarandra, 

 hvarigenom det bildades en »väfnadsbrygga», genom hvilken sedermera Commissura 

 anteriors trådar vuxo fram. 



Th. Ziehen (201—203 å ren \gQQ — 1906) fann efter omsorgsfulla studier å hjärnor 

 från däggdjur, att hos Carnivora och högre Mammalia kom den fullt utvecklade Corpus 

 callosum att afgränsa och omsluta en del af det af Grönberg med namnet Con- 

 crescentia primitiva belagda, framför Lamina terminalis belägna, sammanväxta partiet 

 af mediala hemisfärväggarna. Detta sammansmälte sedermera med Lamina termi- 

 nalis. Denna sammanväxning grep enligt Ziehen öfver på randbågarna och fortsatte 

 i occipital riktning. Den af Corpus callosum afgränsade delen förtunnades sedermera 

 alltmera och bildade Septum pellucidum. En efterföljande ventrikelbildning mellan 

 Septa förekom ej hos Carnivora. 



