KTJNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 59. NIO 2. 9 



Zuckerkandl (204—208 å ren 1887—1909) kallade den väfnadsmassa, som upp- 

 stod genom sammanväxning af mediala hemisfärväggarna framför och ofvanför La- 

 mina terminalis och inom de af randbågarna afgränsade områdena, för Massa 

 commissuralis. Zuckerkandl gaf namnet Septum pellucidum åt den del af sagda 

 Massa commissuralis, som icke användes för bildandet af kommissurerna. Nucleus 

 accumbens septi, tillhörande Corpus striatum, kallade Zuckerkandl Nucleus septi. 



Unger ( 191 år 1906) definierade i sitt arbete öfver hjärnan hos Gecko Septum 

 såsom den ventrala delen af mediala hemisfärväggen, belägen mellan Area parolfac- 

 toria och hjärnbarken. Septum af gränsas dorsalt af en fåra, som från Palliums 

 occipitala pol löper utefter Ammonsbarkens ventrala rand frontalt, hvilken fåra hos 

 alla reptilier är densamma, som Edinger kallar Fissura arcuata septi. 



Septum är hos Gecko enligt Unger kraftigt utveckladt och liknar i hvardera 

 hemisfären ett stort ovalt ganglion i den mediala väggen. Detta gränsar lateralt 

 till ventrikeln, och frontalt står det i förbindelse med frontala änden af Manteln 

 och Ammonsbarken och kaudalt med occipitala delen af denna bark. I sin frontala 

 del är Septum cellfattigt, och cellerna ligga icke så tätt som i Corpus striatum och 

 Nucleus septi. I de kaudala och laterala partierna blir väfnaden allt cellrikare, 

 och dess celler hafva mest pyramidform. Den bakre delen af Septum öfverens- 

 stämmer i sin tjockare del med Septums byggnad i allmänhet, under det att det 

 kaudalare, aftunnande partiet blir mycket cellfattigt. 



I Septum påträffade Unger följande trådsystem: 



1. Fornixtrådar. 



2. Trådar, tillhörande den myelinfria delen af Commissura pallii anterior. 



3. Tractus septo-mesencephalicus, som är kraftigt utvecklad. Den kommer 

 från mediala hemisfärväggen och Septum och går uppåt kaudalt under solfjäder- 

 formig spridning uti Septum öfver till Thalamus. 



4. Fasciculus septo-parolfactorius, som är belägen mellan Nucleus septi och 

 mediala hemisfärväggen. Den löper dorsalt in i Septums laterala delar nära ventri- 

 kelranden och förlorar sig i mellersta tredjedelen af Septum. 



C. U. A. Kappers (93-94 § bTGn 1906 — 1908) gaf hos däggdjuren namnet Sep- 

 tum åt den del af mediala hemisfärväggen, som afgränsades uppåt af Fissura- eller 

 Fovea septo-corticalis och bakåt af Lamina terminalis. Den del af detta parti, som 

 han kallade Area praecommissuralis septi, ansåg han vara identisk med Elliot 

 Smith's Corpus paraterminale. 



P. Röthig ( 147 år 1909) kunde inom Septum hos Didelphys marsupialis ur- 

 skilja följande ledningsbanor : 



1. Tractus paralfacto-hippocampicus, som, utgående från Lobus parolfactorius, 

 förlöper dorso-medialt och kaudalt till Ammonshornet. 



2. Fornix praecommissuralis, som ligger omedelbart intill den förra, och 

 måhända motsvarar Ziehen's prsecommissurala fornixtrådar. 



K. Sv. Vet. Akad. Haudl. Band 59. N:o 2. 2 



