KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 59. N:0 2. 11 



L. Edinger's (32—36 å ren 1888 — 1911) forskningar öfver Septum pellucidum 

 anser jag mig böra noggrannt redogöra för, emedan hans åsikter på detta område 

 i stort sett sammanfalla med den moderna, vetenskapliga uppfattningen af denna 

 hjärndels makroskopiska och mikroskopiska anatomi. 



Enligt Edinger äro de frontala delarna af de båda hemisfärerna hos amfibier 

 och reptilier inom hela circumferensen likformigt byggda och mottaga här Tracti 

 olfactorii. Uti den basala, frontala delen af hvardera hemisfären ligger Lobus olfac- 

 torius och omedelbart bakom denna Lobus parolfactorius. Det dorsalt om denna 

 senare lobus framför slutplattan belägna hjärnpartiet förblir alltid barkfritt och kallas 

 Septum pellucidium. Kaudalt afgränsas Septum af Columnae fornicis. Den dorsala 

 gränsen gestaltar sig olika allt efter Corpus callosums utveckling. Hos djur med 

 kraftigt utvecklad Bjälke såsom Primates, Ruminantia och Carnivora afgränsar dess 

 trådmassa Septum skarpt från Neencephalon. Den mellan de båda Laurina? septi 

 kvarstående delen af Fissura longitudinalis cerebri, som afgränsas dorsalt och något 

 frontalt af Corpus callosum, kallas Ventricuhis septi pellucidi. 



Hos djur med väl utvecklad Corpus callosum atrofierar Septums vägg alltmer, 

 så att namnet pellucidum där kan synas berättigadt, och därför allmänt nyttjas. 

 Men annorlunda förhåller det sig hos reptilier och lägre däggdjur, som sakna eller 

 endast äga en klent utvecklad Corpus callosum. Hos dem hafva nämligen Am- 

 monsformationerna icke förträngts kaudo-ventralt af en kraftigt växande Bjälke, 

 utan nå frontalt fram till hjärnans oraldel och hopsmälta där med septalgangliernas 

 alltid här kraftigt utvecklade, gråa massor. Därför anse många författare med rätta, 

 att den sålunda uppståndna kroppen snarare förtjänar namnet Massa prcecommissu- 

 ralis än Septum pellucidum. 



På Septums laterala sida stiger upp olika högt en medial fortsättning af Nu- 

 cleus caudatus, kallad Nucleus accumbens septi enligt Ziehen. Om Lobus parol- 

 factorius är starkt utvecklad, sälla sig till Septum, som ventralt gränsar till och går 

 direkt öfver i Lobus parolfactorius, enstaka af dess cell-öar såsom en ytterligare be- 

 ståndsdel till Septums gråa massa. 



Denna gråa massa innehåller ganglieceller, som Edinger enligt Cajal sam- 

 manför till följande 3 grupper: Nucleus medianus, -lateralis och -triangularis septi. 



Hos homo är Septums gråa massa så tunn, att den nästan blott består af 

 genomdragande trådar. 



I Septum urskiljde Edinger hos högre Mammalia följande trådar och tråd- 

 system : 



1. Neuriter från åtminstone cellerna uti Nucleus lateralis septi, hvilka gå 

 ventro-lateralt, böja om vid hjärnbasen i kaudal riktning och förlora sig bland de 

 talrika från Lobus olfactorius och parolfactorius kommande trådarna. Dessa neuriter 

 äro tunna, deras moderceller små, liva rf ör de icke kunna hafva något långt förlopp. 

 De hafva äfven observerats af Cajal. 



2. Talrika kollateraler från alla de banor, som genomdraga Septum. 



3. Furnix, som drager förbi genom den ventro-kaudala delen af Septum. 



4. Fornix longus, äfven kallad Fornix prsecommissuralis eller Fibrae per- 



