KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 59- N:0 2. 15 



dium hippocampi, som genom Sulcus fimbriodentatus är afgränsad från Hippo- 

 campusformationen. 



Från Area olfactoria löper ett helt system lukttrådar till Hippocampus, hvar- 

 under på vägen en hel del trådar sluta i Septum. Johnston fann äfven trådar, som, 

 kommande från Septum, kunde följas till Hypothalamus. Trådarnas relation till 

 Septum liknar den till Hippocampus själf. 



Septum pellucidum hos lägre Mammalia består alltså enligt Johnston af en 

 tjock, grå väfnadsmassa, som på förut nämndt sätt inbäddar Fornixsystemet och 

 dess kommissurer. Denna gråa massa sammanhänger direkt under Splenium corporis 

 callosi med Hippocampusformationen och är förenad med supracallosala Hippocam- 

 pus genom rader af celler, belägna mellan Bjälkens trådbundtar. Rostralt och dor- 

 salt sammanhänger Septum rundt om Genu corporis callosi med Indusium och ut- 

 breder sig framåt ventralt till Pendunculus olfactorius. Septum pellucidum utgör en 

 del af taket till selachiernas Telencephalon, d. v. s. Primordium hippocampi, som 

 har förblifvit på ett lågt utvecklingsstadium. 



Enligt Johnston är Sulcus fimbriodentatus synonym med Sulcus limitans 

 hippocampi enligt Elliot Smith 155_ 173 , och utgör gränsen mellan Hippocampus- 

 formationen och Primordium hippocampi. 



Johnston anser det vara fördelaktigt att fasthålla termen Primordium hippo- 

 campi för att därmed beteckna summan af Hippocampusformationen och Septum 

 pellucidum åtminstone hos fiskarna, emedan dessa hos dem äro omöjliga att skilja åt. 



H. Werkman ( 198 år 1914) räknar Lamina terminalis' nedre gräns vid Chiasma 

 opticum och dess öfre gräns, där Tela chorioidea börjar, och låter alltså slutplattan 

 omfatta summan af hvad flertalet författare kallat Lamina infraneuroporica och 

 supraneuroporica. Den del af mediala hemisfärväggen, som ligger »i höjd med La- 

 mina terminalis», kallar han Corpus paraterminale. Den framför Lamina terminalis 

 belägna väfnadsmassan, som uppstått genom proliferation och modifikation af La- 

 mina terminalis' ependymceller, och som sammanlöder angränsande delar af mediala 

 hemisfärväggarna och Lamina terminalis till en massa, kallar han la masse unissanle 

 eller Ut commissural. Denna lit commissural anser Werkman motsvara Elliot 

 Smith's 155 ~ 173 Corpus paraterminale och Zuckerkandl's 204— 208 Massa commissuralis. 

 Alltså torde man få påstå, att den åtminstone delvis motsvarar Septum pellucidum. 

 Werkman vill icke använda namnet Septum pellucidum, emedan det af olika för- 

 fattare användts för mycket olika hjärnpartier, och han förkastar äfven namnet 

 Concrescentia primitiva, ehuru han själf tycker det skulle varit lämpligt, för att däri- 

 genom icke gifva någon anledning att tro honom hylla dess upphofsman Grönberg's 63 

 åsikter om dess uppkomstsätt. 



