KUKGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 59. N:0 2- 17 



Slutligen hafva några författare vid namngifvandet låtit bestämma sig af den 

 geometriska figur, som sagda Septum hos olika djur närmast råkade likna t. ex. 

 Area trapezoides enligt P. Martin 112—113 ch Trigonum septi pellucidi enligt v. 

 Mihalkovics 118—11®. Äfvenledes liar Septums grannskap till Lamina terminalis och 

 Telencephalons kommissurer influerat på namnbildningen t. ex. förtjockade slutplat- 

 tan enligt Marchand 110—11^ Corpus prsecommissurale sive paraterminale enligt 

 Elliot Smith 155-173 , Massa commissuralis enligt Zuckerkandl 204- 208 och Massa 

 prsecommissuralis enligt Edinger 32 - 36 . 



Innan jag går in på den viktiga frågan, om Septum pellucidum tillhör den 

 palaeencephala eller neencephala delen af Telencephalon, vill jag för undvikande af 

 missförstånd inflicka några definitioner, hvilka jag ansluter mig till. 



J. B. Johnston 83-85 förklarade sålunda år 1910, att gränsen mellan Dien- 

 cephalon och Telencephalon gick uppåt dorsalt genom Velum transversum och nedåt 

 genom den kaudala ytan af Chiasmabukten. Denna definition har sedermera god- 

 tagits af Herrick 59-64 , Kappers 95 , Carpentier 95 m. fl. 



Telencephalon består enligt Edinger af: 



1) en ventral del, omfattande Lobus olfactorius, Lobus parolfactorius och Corpus 

 striatum, tillsammans bildande Palaeencephalon ; och 



2) en dorsal del, bestående af det medialt belägna Archipallium och det lateralt 

 liggande Neopallium, tillsammans utgörande Neencephalon eller Pallium. Archi- 

 pallium består enligt Edinger af intet annat än Ammonsformationen, och Commis- 

 sura hippocampi är uteslutande dess kommissur. Neopallium är det med hjärnbark 

 af tj 7 pisk struktur försedda partiet af Neencephalon mellan Ammonsformationen och 

 Fissura marginalis. Neopalliums kommissur är Corpus callosum. 



På laterala sidan utgöres gränsen mellan Palaeencephalon och Neencephalon af 

 Fovea limbica äfven kallad Fissura marginalis eller Sulcus rhinalis externus, och på 

 mediala sidan af den otydliga Sulcus rhinalis internus. Enligt Johnston's 81— 92 

 terminologi utgöras motsvarande gränser af Sulcus och Zona limitans lateralis och 

 -medialis respektive. 



Som alla författare förutom Johnston icke ställt frågan för sig, om Septum 

 pellucidum tillhör Pakeencephalon eller Neencephalon, äro deras uttalanden i det af- 

 seendet sväfvande. De säga i allmänhet endast, att Septum utgör en del af hemi- 

 sfärens mediala yta. 



C. B. Reichert 144 , F. Marchand no— 111, Elliot Smith 155 -n 3 , r A mon y 



CAJAL 19 - 20 , TH. ZlEHEN 201 - 203 , ZUCKERKANDL 29 *-^, UNGER 191 , C. U. A. KAPPERS 



93-94^ L; Edinger 32 ~ 36 och J. S. Shimazono 152 hafva sålunda visserligen icke direkt 

 sagt, att Septum pellucidum tillhör Neencephalon, men deras skildringar, rörande 

 Septum, gifva tydligt vid handen, att de räknat Septum dit eller åtminstone icke 

 till Palaeencephalon. Med hänvisning till min föregående historik vill jag här endast 

 i korthet granska några af deras uttalanden. 



Reichert till exempel ansåg Septum vara den icke förtjockade delen af hemi- 

 sfärens vertikalt ställda, mediala Mantelvägg. 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band 59. N:o 2. 3 



