K.UNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 59- N:0 2. 21 



ganoider och teleostier, kommer att ligga lateralt vid Fissurse marginales, hvilken 

 otymplighet naturligtvis beror på det olämpliga namnet. 



Af det ofvan sagda inses lätt, hvarför författarna aldrig lyckats få en enhetlig, 

 af alla erkänd definition på begreppet Septum pellucidum. Rationellast vore att 

 helt borteliminera det namnet, men det har trots allt vunnit en sådan spridning, att 

 jag föreslår, att den benämningen fortfarande användes hos alla högre vertebrater 

 från och med reptilierna för att beteckna Palseopallium, samt att hos fiskar och 

 amfibier benämningen Palseopallium bibehålles. Därvid bör man alltid hafva i minnet, 

 att Septum pellucidum och Palseopallium äro olika namn på homologa hjärnpartier, 

 en homologi som delvis framhållits af Ramon y Cajal och Johnston 81_ 92 . 



Palaeopallium eller Septum pellucidum kommer alltså hos fiskar och 

 amfibier att omfatta hela den dorsala delen af Telencephalon och gränsar 

 ventro-lateralt till det dorsalt om Fissura marginalis belägna matrixskiktet 

 för Pallium och ventro-medialt till Corpus striatum och sekundära 

 luktcentra. Längre fram kommer jag att hos amfibierna närmare precisera, hvad 

 som tillhör matrixskiktet och Palseopallium. 



Septum pellucidum eller Palaeopallium hos reptilier, fåglar och dägg- 

 djur omfattar den främre, förtjockade eller förtunnade delen af mediala 

 hemisfärväggen, som saknar typisk hjärnbarksstruktur, och som ventralt 

 gränsar till sekundära luktcentra och Corpus striatum och dorsalt till Cor- 

 pus callosum, resp. Ammonsformationen, skild från denna genom Sulcus 

 fimbrio-dentatus. 



Septum pellucidum eller Palaeopallium kännetecknas vidare af, att 

 det består af en grå massa med enhetlig, enkel, histologisk struktur med 

 diffust strödda ganglieceller, röjande ett tidigt utvecklingsstadium. 



De rent topografiskt-anatomiska gränserna för Septum pellucidum enligt min 

 definition öfverensstämma hos alla högre vertebrater från och med reptilierna med 

 Elliot Smith's i55-i73 s Unger's 191 och Edinger's 32-36 } såsom framgår af min historik. 



Septum pellucidum eller Palaeopallium enligt min definition motsvarar ungefär 

 Johnston's Septum pellucidum och Primordium hippocampi tagna tillsammans. För 

 öfrigt är det dessutom en grundväsentlig skillnad oss emellan, emedan Johnston anser, 

 att hans Primordium hippocampi så småningom utvecklar sig till och omvandlas till 

 Archipallium, hvilket jag med stöd af Jakob måste förklara vara orätt. Samma är 

 förhållandet med hans Primordium areae somaticse, som äfven omfattas af mitt 

 Palseopallium, och som enligt Johnston skulle vara första början till Neopallium. 

 Härigenom få hans teorier om en Corpus callosum redan hos fiskarna dödsstöten. 

 Ty Archipallium och Neopallium uppstå, såsom framgår af det föregående, och som 

 Jakob, Edinger, E. Holmgren m. fl. tydligt framhålla, icke genom en direkt om- 

 vandling och utveckling af det lågt stående Palseopallium utan genom dess förträng- 

 ning och substituering genom en nybildad hemisfärdel. 



Liksom Encephalon delas uti Palseencephalon och Neencephalon, kan man alltså 

 dela Pallium uti ]) Palseopallium, 2) Archipallium och 3) Neopallium, hvilka alla 



