KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 59. N:0 2. 33 



fortskred bakåt och kaudalt, utgjorde en omedelbar fortsättning af den förtjockade 

 slut plattan och kallade den därför den förlängda slut plattan. 



R. Burckhardt ( 12— 17 åren 1891 — 1907) offentliggjorde icke några nämnvärda 

 nya synpunkter, rörande kommissurernas utveckling, men införde en del nya benäm- 

 ningar, af h vilka jag vill nämna några, emedan de komma att användas i det föl- 

 jande. Han ändrade sålunda det af v. Kupffer införda namnet Lobus olfactorius 

 impar till Recessus interolfactorius eller Recessus neuroporicus, emedan sagda hjärn- 

 parti intet hade att göra med luktfunktionerna, utan snarare var en utbuktning af 

 hjärnkaviteten. Med namnet Lamina supraneuroporica betecknade han vidare den 

 ependymplatta, som, utbredande sig mellan hemisfärerna, sträckte sig i antero-pos- 

 teriör riktning från Recessus neuroporicus till Paraphysen. 



Johnsson-Symington's ( 184 år 1892) undersökningar å Monotremata och Marsu- 

 pialia gåfvo som resultat, att han fann Commissura anterior öfverallt konstant och 

 indelade den liksom Osborne i tre delar: 



1) Pars olfactoria, som löper framåt och »förenar sig med Nervus olfactorius' 

 rötter». 



2) Pars temporalis, som går bakåt lateralt och i regel under Corpus striatum 

 och sedan förlöper genom Capsula interna uppåt. 



3) Pars f rontalis, som förser den ventro-laterala delen af Manteln. 



Hos Aplacentalia, som konstant ägde en kraftigt utvecklad Commissura anterior, 

 som förenade symmetriska delar af hjärnbarken, kunde Symington icke tydligt af- 

 gränsa de temporala och frontala delarna, under det att Pars olfactoria alltid hade 

 distinkta gränser. 



Symington fann vidare, att hos Aplacentalia var Commissura hippocampi kon- 

 stant och liknade Corpus callosum hos Mammalia däri, att dess trådar samlades till 

 en distinkt bundt vid korsningen i midtplanet, men sedan spredo sig, i det att de 

 främre gingo framåt och de bakre vände kaudalt. Kommissurens utbredningsom- 

 råde motsvarade Hippocampus major och Fascia dentata. De trådar, som af Flower 

 skildrats såsom Corpus callosum, fann Symington vara kommissurala trådar, som 

 förenade de främre delarna af Hippocampi majores och Gyri dentati med hvarandra 

 och stodo i direkt kontinuitet med Commissura hippocampi. 



Emellan Corpus callosum och Commissura anterior rådde enligt Symington den 

 relationen, att Corpus callosum var kraftigast utvecklad hos de högst stående Mam- 

 malia. Den minskades sedan konstant från högre till lägre Mammalia, under det 

 att samtidigt Commissura anterior kompensatoriskt tilltog i tjocklek. Särskildt efter 

 öfvergången från Placentalia till Aplacentalia tilltog Commissura anterior plötsligt 

 ännu mer i storlek. 



De cerebrala kommissurerna hos Monotremata och Marsupialia kunde enligt 

 Symington särskiljas från dem hos Placentalia genom att deras Commissura anterior 

 var mycket kraftigare än någon annan, cerebral kommissur och förenade de båda 

 hemisfärernas hela Cortex med undantag af Gyri dentati et hippocampi och vidare 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band 59. N:o 2. 5 



