KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 59. NIO 2. 



37 



Commissura pedunculornm septi och Henle's 58 Commissura baseos alba. Ehuru denna 

 kommissur enligt His skulle vara misstydda delar af Lamina rostralis corporis callosi, 

 så måste väl i alla fall denna kommissur anses vara en del af Commissura hippocampi, 

 eftersom Ornithorhynchus saknar Corpus callosum. 



Grönberg ( 53 år 1901) antager, att först sammansmälta hemisfärernas mediala 

 väggar framför Lamina terminalis. Genom denna sammansmältning uppstår en cell- 

 massa, som bör skiljas från Lamina terminalis och Septum pellucidum, hvarför Grön- 

 berg kallar den Concrescentia primitiva. Det är genom denna, som de kommissu- 

 rala trådarna från Commissura anterior, Commissura fornicis och Corpus callosum 

 sedermera korsa öfver midtlinjen. Hos Erinaceus t. ex. kunde Grönberg påvisa sin 

 Concrescentia primitiva redan hos 8 mm långt embryo, under det att de kommis- 

 surala trådarna påträffades först hos 20 mm långt embryo. 



K. Goldstein (50 52 åren 1904 — 1905) undersökte homoembryoner från senare 

 hälften af fjärde månaden och kom till det resultatet, att Corpus callosum liksom 

 äfven Commissura anterior och Commissura hippocampi uppstå inom Lamina termi- 

 nalis. I sin egenskap af att vara den ursprungliga förbindelsen mellan de båda stor- 

 hjärnshemisfärerna lämnar Lamina terminalis det morfologiska substrat, genom hvilket 

 kommissurtrådarna taga sin väg från den ena hemisfären till den andra. 



Liksom Elliot Smith bestrider K. Goldstein, att en sammanväxning af ur- 

 sprungligen skilda, ytliga hjärnpartier skulle kunna äga rum, liksom äfven möjlig- 

 heten af att nervtrådar skulle kunna bryta sig genom ena hjärnväggen till den andra. 



Det tidigaste anlaget till Corpus callosum ligger uti Lamina terminalis' ekto- 

 glia. I samma mån som Bjälkens trådar hastigt ökas i antal, uttänja dessa alltmer 

 Lamnia terminalis, och slutligen ligger hela Corpus callosum uti Lamina terminalis' 

 ektoglia. Man måste i alla händelser uppfatta de partier af den mediala hemisfär- 

 väggen, som tillhöra undre randbågen, och som vid Bjälkens tilltagande förstoring 

 komma att ligga vid dess sida såsom tillhöriga Lamina terminalis. Goldstein 

 gillar sålunda Martin's teori om, att Bjälken i sin helhet ligger i den förlängda 

 slutplattan. 



Corpus callosums olika delar: Splenium, Truncus, Genu och Rostrum kunna 

 alla redan från början urskiljas. Rostrums tillväxt är karakteristisk för tillväxten 

 af Corpus callosum i dess helhet, och Goldstein beskrifver den med följande ord: 

 »Man tanke sig, att dessa trådar, som genom tillkomsten af nya trådar, som lägga 

 sig mellan de gamla, få trångt utrymme, tränga den tunna hemisfärväggen nedåt 

 och framför sig och leda till vidare utveckling af Rostrum. Då skall man förstå 

 den intussusceptionella tillväxten af Corpus callosum under en samtidig yttillväxt af 

 mediala hemisfärväggen, utan att en fortskridande sammanväxning af hemisfärväg- 

 garna behöfver tillgripas för att förklara denna process. På samma sätt tillväxer 

 Corpus callosum bakåt, i det att Bjälkens trådar förtränga den s. k. undre Rand- 

 bågens, mycket tunna bark bakåt; alltså en expansiv tillväxt.» 



Ett genombrytande af Falx cerebri är enligt Goldstein icke nödvändigt, ty 

 under det att Corpus callosum växer bakåt, skjuter den fram mot Falx' luckra väf- 



