40 G. S. LUNDAHL, COMMISSUEA SEPTI. 



Denna sammanväxning af hemisfärernas mediala väggar, som föregår och spelar 

 en viktig roll i utvecklingen af Corpus callosum och Commissura fornicis, och som 

 utbreder sig öfver hela Massa commissuralis och de af randbågarna afgränsade om- 

 rådena, föregås alltid af en förökning af cellerna uti mediala hemisfärväggarnas bark. 

 Sedan Falx cerebri, som skiljer dem åt, atrofierats, äger sammanväxningen rum. 

 Dorsalt om Diencephalons tak genomtränga sagda celler Falx' väfnad och destruerar 

 Falx. Antagandet, att Falx skulle atrofiera helt enkelt genom att skjutas undan af 

 den tillväxande Corpus callosum, finner Zuckerkandl vara oriktigt. 



Sammanväxningen af de mediala hemisfärväggarna sker nedifrån uppåt och 

 föregår och åtföljer de kommissurala trådarnas växande genom denna förenade massa. 

 Därför anser Zuckerkandl, att första anlaget till Corpus callosum icke innefattar 

 alla de delar, som en fullt utvecklad Corpus callosum äger. 



Commissura fornicis uppstår på samma sätt som Corpus callosum. 



Zuckerkandl framhåller, att Commissura anterior utvecklas på ett afvikande 

 sätt, men vågar ej yttra sig om, huruvida för Commissura anteriors passage en för- 

 tjockning af Lamina terminalis fordras eller ej. Under det att Corpus callosum enligt 

 Zuckerkandl ligger på något af stånd från Lamina terminalis, anlägges Commissura 

 anterior i omedelbar anslutning till slutplattan. 



Zuckerkandl anser alltså, att Corpus callosum icke utvecklas uti Lamina 

 terminalis och förnekar en förtjockning af slutplattan. Det, som har kallats dylik 

 förtjockning, har nämligen varit sammanväxningen af hemisfärernas mediala väggar, 

 som därefter sekundärt hopsmälta med Lamina terminalis. Slutplattan är alltså icke 

 den på förhand gifna vägen för och ej heller en nödvändig betingelse för åstadkom- 

 mande af en kommissural förbindelse mellan storhjärnshemisfärerna. Lamina termi- 

 nalis är nämligen en bildning, som endast understödjer den föregående preparationen, 

 d. v. s. etablerandet af en »cellbrygga», som möjliggör de kommissurala trådarnas 

 växande öfver midtlinjen. 



Th. Ziehen (201—203 å ren iggg — 1906) har noggrant studerat hjärnor från 

 Mammalias alla underklasser och ordningar, och därvid bland annat kommit till det 

 resultatet, att Telencephalon endast ägde tre kommissurer: 1) Commissura anterior, 

 2) Fornixkommissuren och 3) Corpus callosum. Fornixkommissuren har han i en del 

 skildringar från embryoner kallat Commissura swperior, hvilket redan förut påpe- 

 kats vara olämpligt. 



Liksom His och Grönberg antager Ziehen, att kommissurernas utveckling 

 fordrar och föregås af bildandet af en af uteslutande celler uppbyggd brygga, som 

 uppstår genom en sammanväxning af hemisfärernas mediala väggar framför slut- 

 plattan. Detta sammanväxningsområde kallar han enligt Grönberg för Concre- 

 scentia primitiva. Sedan denna konkrescens bildats, sammansmälter den med den 

 omedelbart kaudalt därom liggande Lamina terminalis. Härigenom tyckes slut- 

 plattan skenbart hafva förtjockats, utan att cellerna i densamma hafva undergått 

 någon proliferation. Detta förhållande råder hos alla Mammalia. 



I denna Concrescentia primitiva växa enligt Ziehen därefter fram öfver midt- 



