KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 59. NIO 2. 



43 



dorsal eller Commissura hippocampi, som delades i Commissura pallii anterior och 

 -pallii posterior. Han ansåg, att alla kommissurer, Commissura pallii posterior ej 

 undantagen, lågo inbäddade i ett matrixskikt af celler från Corpus prsecommissurale. 



Förloppet af de kommissurala trådarna från Primordium hippocampi visade 

 enligt Judsson-Herrick afsevärda variationer. Hos Mammalia gingo dessa trådar 

 rostralt öfver Foramen interventriculare och korsade öfver uti Lamina terminalis. 

 Hos ganoider och teleostier gingo de under och bakom foramen. Hos selachier, am- 

 fibier och vissa reptilier voro de delade uti Commissura pallii anterior och -posterior. 



Commissura pallii anterior löpte hos selachierna rostralt och dorsalt om foramen 

 för att korsa öfver uti Lamina terminalis; och Commissura pallii posterior gick hos 

 sagda djur kaudalt för att liksom hos amfibierna korsa öfver uti Commissura supe- 

 rior, d. v. s. Commissura habenularis. 



Hos amfibierna passerade Commissura pallii anterior bakom och under Foramen 

 interventriculare för att korsa öfver uti Lamina terminalis, och Commissura pallii 

 posterior gick kaudalt tillsammans med Stria medullaris för att korsa öfver i Com- 

 missura superior. 



Hos reptilierna löpte Commissura pallii anterior rostralt och dorsalt om foramen 

 och korsade öfver i Lamina terminalis, och Commissura pallii posterior korsade direkt 

 genom Velum transversum. 



Commissura pallii anterior hos reptilierna förband enligt Jtdsson-Herrick de 

 dorso-mediala delarna af hemisfärerna och hade både i sin rostrala och kaudala ände 

 en större eller mindre mängd kommissurala trådar, som icke voro myeliniserade. 



Commissura pallii posterior bestod hos en del amfibier såsom Necturus och 

 Råna af icke myeliniserade trådar, som från bakre hemisfärpolens ventrala yta gingo 

 medialt öfver i Stria medullaris, inom hvilken de stego upp dorsalt och korsade öfver 

 i Commissura superior och passerade sedan till bakre polen af andra hemisfären. 



L. Edinger (32—36 4 ren 1888—1911), en af nutidens allra främsta hjärnforskare, 

 har under en lång följd af år i en mängd arbeten berört frågan om Telencephalons 

 kommissurers byggnad. Jag skall försöka redogöra för hans åsikter därom i följande 

 sammanfattning, som jag gör litet mera utförlig, emedan hans uppfattning är all- 

 mänt gillad af de moderna h järnforskarna och ett uttryck för, hvad man hittills 

 känner om dessa hjärnstrukturer. 



Liksom Burckhardt 12—17 delar Edinger Lamina terminalis i 2 delar: Lamina 

 supraneuroporica och infraneuroporica, i hvilken Commissura anterior ligger. 



Alla Telencephalons kommissurer gå genom Lamina terminalis. Hos selachierna 

 förtjockas slutplattan till en egendomlig kropp, som Edinger kallar Massa termi- 

 nalis eller Schlussplattenmassiv. Därigenom blir Commissura anterior vid sin öfver- 

 gång icke hänvisad till en tunn platta, utan kan dela upp sig i en lång rad korsande 

 knippen, i stället för att såsom hos öfriga vertebrater vid öfvergåendet samman- 

 trängas till en distinkt, si äten trådbundt. En dylik spridning af Commissura anterior 

 öfver större yta kan enligt Edinger uppstå hos lägre vertebrater äfven därigenom, 

 att hos dem Lobus olfactorius, som upptager de sekundära luktbanorna, omfattar 



