68 



G. S. LUNDAHL. C0MM1SSURA SEPT1. 



B. Ganoidea et Teleostii. 



Telencephalon hos dessa djur har utbildats i en särskild, af vikande riktning. Hela 

 dess dorsala del består nämligen af en tunn, ependymatös membran, först upptäckt af 

 Rabl-Ritokhard 136—H2 oc h kallad Pallium membranosum. Denna membran fäster 

 sig vid. Fissura marginalis intill Telencephalons laterala delar, h vilken vidfästningslinje 

 kommer att ligga olika långt lateralt hos olika djur. Den kommer t. ex. hos vissa 

 teleostier att till och med ligga på det ventro-laterala omfånget. 



Denna egendomliga s. k. utåtvikning af Telencephalons laterala delar ansågo 

 många såsom v. Kupffer ioo— ioi ? Allis 2 m. fl. bero på ett hinder från kraniets sida. 

 Detta är osannolikt, emedan kraniet utvecklas sekundärt i förhållande till hjärnan 

 och anpassande sig efter denna. För min del anser jag liksom Kappers 93-97 ? Edinger 32-36^ 

 Johnston 81-92 m. fl. orsaken vara den, att hos dessa djur den del af basalganglierna, 

 som Kappers, Edinger och Jakob 79 kalla Corpus striatum, utvecklas så mäktigt, att 

 de laterala delarna af Telencephalon formligen trängas åt sidorna. 



Visserligen ansågo Rabl-Ruckhard 136— 142 och Burckhardt 12 ~ 17 , att de högre ver- 

 tebraternas Pallium hos dessa djur endast hade sin motsvarighet uti denna dorsala, 

 ependymatösa platta, som icke kunde innehålla några ganglieceller. Men sedermera 

 hafva Studnicka isi— i83 ? Allis 2 , B. Haller 54-sg m fk framhållit, att icke endast den 

 dorsala ependymplattan, utan äfven de utåtpressade delarna af Telencephalons late- 

 rala partier hos ganoider och teleostier måste tillhöra Pallium och utgöra verkliga Pal- 

 liumdelar med nervösa element. 



Ariens Kappers 03—97 kom till den uppfattningen, att uti laterala delen af tele- 

 ostiernas Telencephalon just vid den dorsala ependymplattans vidfästningsställe låg 

 ett område, som motsvarade Manteln hos selachierna. Edinger 32—36 häfdar sam- 

 ma mening, i det att han förklarar, att genom den s. k. eversionen allt, hvad som hos 

 selachierna låg i taket, kommer hos ganoider och teleostier att ligga uti Telencephalons 

 laterala del. Jakob 79 räknar till Palliu manlaget icke blott sagda laterala del, utan 

 äfven hela Corpus striatum. Till en liknande uppfattning kommer Johnston 81— 92 genom 

 att förklara hela den del af Telencephalon, som ligger dorsalt om Fissura rhinalis 

 externa och Zonre limitantes, vara Primordium hippocampi. Detta kommer alltså 

 att omfatta icke blott den af de andra författarna allmänt erkända Palliumdelen uti 

 den laterala delen af hjärnan vid Fissura rhinalis utan äfvenledes allt, hvad Kappers, 

 Edinger och Jakob kallat Corpus striatum. 



Trots noggrant studium af Johnston's afhandlingar på detta område har jag icke 

 funnit, att han presterat tillräckliga bevis för det berättigade uti dessa vida gränser för 

 Primordium hippocampi. Det är sannolikt därigenom, som han kommit att förneka 

 existensen af Corpus striatum hos dessa djur, b vilken kropp dock af alla erkännes vara 

 en urgammal bildning, som bör finnas hos alla vertebrater enligt gängse uppfattning. 



Ofvannämnda laterala delars af Telencephalon karaktär af att vara verkliga 

 Palliumanlag hafva Kappers och Johnston ytterligare styrkt genom att visa, att cel- 

 lerna därstädes äro af ett annat utseende än i ventrala delarna af Telencephalon. De 

 hafva äfven påpekat, att den bekanta Tractus pallii slutar inom det området. 



