KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 59. N:0 2. 83 



da saker. Däremot blir det mig nödvändigt att närmare redogöra för Telencephalons 

 kommissurer för att kunna klargöra Commissura septis ställning. 



Uti Telencephalon hos alla af mig undersökta reptilier har jag med lätthet funnit 

 de välkända och af alla författare erkända trenne kommissurerna: 



1. Commissura anterior, liggande subventrikulärt uti Lamina infraneuroporica. 

 Edinger delar den uti: a) Pars transversa corticalis, b) Pars epistriatica och c) Pars 

 olfactoria. Denna kommissur består till största delen af sekundära luktbanor, som 

 förena ena sidans Rhinencephalon med den andras. 



2. Commissura pallii anterior, 



3. Commissura pallii posterior, hvilka båda senare kommissurer uteslutande 

 förena delar af Pallium med hvarandra. 



Med tillhjälp af tvär-, horisontal- och sagittalsnittserier har jag utan svårighet 

 kunnat konstatera, att Commissura anterior ligger mest ventralt, Commissura pallii 

 posterior mest dorsalt och kaudalt, samt Commissura pallii anterior omedelbart rostro- 

 dorsalt om Commissura anterior och rostralt om den gemensamma ventrikeln. 



Commissura pallii anterior försökte på sin tid Stieda i78— iso 1875, Spitzka 175— 176 

 1880, Osborne 128-130 1887 oc h Q m l. Herrick 1891 förklara såsom Corpus callosum. 

 Sedermera hafva A. Meyer ue-m 1895, Rabl-Ruckhard i*»-i42 1895, Edinger 32-30 

 1896 och Koelliker 102—103 1896 m. fl. enats om, att denna kommissur uteslutande 

 tillhörde Fornixsystemet och fullt motsvarade Commissura hippocampi hos Mammalia. 

 Denna åsikt har, såsom framgår af min historik, erkänts af alla modernare forskare. 

 - Jag behöfver endast nämna Elliot Smith i55-i73 ? Ramon y Cajal 19 — 20 , Zucker- 

 kandl 204-208 ? Jakob 79 , Lange i° 5 , Johnston 8i— 92^ Röthig 147 m. fl. - Däraf följer 

 såsom en nödvändig förutsättning för denna homologi, att man allmänt äfven enats 

 om, att denna kommissurs ursprungs- och slutområden hos reptilierna måste vara ho- 

 mologa med motsvarande hos däggdjuren, d. v. s. båda utgöra Ammonsformationen 

 eller Archipallium. Ramon y Cajal, Zuckerkandl och Unger hafva dessutom trott 

 sig uti denna kommissur finna trådar, som de kunnat följa bort till laterala cell- 

 plattan, hvilka trådar de tolkat som Corpus callosum, men hvilka trådars existens 

 bestridts af bland andra Lange. 



Som regel har jag funnit, att Commissura pallii anterior korsar öfver midtlinjen 

 dorsalt om Commissura anterior och rostralt om ventrikeln. Efter korsningen stiga 

 dess trådar uppåt dorso-lateralt i merendels mycket vackra bågar till Ammonsforma- 

 tionen, hvarest de kunna följas uti märgskiktet till den dorso-mediala och dorsala 

 cellplattan. Därvid har jag med säkerhet hos Zonurus kunnat följa några af dess 

 trådar äfven lateralt om dorsala cellplattan till trakten af laterala cellplattan. Som 

 jag sett detta endast hos Zonurus, vågar jag icke däraf draga någon slutsats. 



Karakteristiskt för Commissura pallii anterior hos reptilierna är vidare, att den 

 aldrig är fullt myeliniserad utan mer eller mindre uppblandad med myelinfria trådar. 

 Hos Chelonia och Crocodilia är den endast föga myeliniserad, hos Saurii vida bättre. 

 Äfven hos Gecco har jag i dess främre del funnit en del myelinfria trådar. Men att 

 därför, såsom Unger gör, af skilj a dessa och belägga dem med ett nytt namn, den 



