KAR 6. 



Öfriga undersökningsmetoder, användbara i och för ytterligare 

 fastställande af Commissura septis morfologi. 



I det föregående har jag genom jämförande anatomisk forskning sökt bevisa dels 

 den konstanta förekomsten af Commissura septi inom hela djurserien, dels dess fylogeni 

 och morfologiska förhållanden för öfrigt. Det utomordentligt rikliga, af mig i det föregå- 

 ende skildrade materialet torde med all säkerhet vara mer än tillräckligt såsom bevis 

 och stöd för mina uttalanden. 



Den genom Commissura septis säregna läge i förhållande till Commissura hippo- 

 campi och Fornices framkallade svårigheten att å tvärsnitt fullt tillfredsställande af- 

 gränsa kommissuren från sagda bildningar, har emellertid föranledt mig att äfven 

 genom användande af andra, speciella undersökningsmetoder söka bevisa Commissura 

 septis fulla själf ständighet, så att intet tvifvel skall kunna råda därom. 



De metoder, som i detta fall kunna komma i åtanke, äro i största korthet följande: 



1. P. Flechsig's myelogenetiska metod. 



2. Den operativa metoden, gående ut på att efter genom operativa ingrepp åstad- 

 komna förstörelser eller af klippningar af centra eller ledningsbanor söka erhålla ökad 

 kunskap genom studiet af de därigenom framkallade degenerationsfenomenen. 



3. Den patologi ' sM-anatorm ska metoden, hvarvid man söker utnyttja de degene- 

 rationsfenomen, som kunna hafva uppstått efter missbildningar eller sjukliga processer 

 uti hjärnan, såsom till ex. vid tumörer, gummata, tuberkler, skleroser m. m. 



4. Gudden's 223 utvecklingshämningsmetod, gående ut på att söka skaffa sig 

 ökade möjligheter att följa enstaka ledningsbanor genom att borteliminera angränsande, 

 förvillande banor med att på operativ väg hos nyfödda djur af bry ta sambandet mellan 

 de besvärande banorna och deras moderceller. Därvid har det visat sig, att dessa ba- 

 nor stanna i utveckling och så småningom gå under jämte en del andra i samband med 

 de läderade gangliecellerna stående neuroner. 



Visserligen hafva förutom Gudden 223 äfven Mayser 32 ~ 36 , Ganser *7-48 ? Fo- 

 rel 43 , v. Monakow 124 ernått goda resultat med Gitdden's metod, men jag har än- 

 dock funnit den vara olämplig för speciellt mina ändamål af följande skäl. För att nå 

 mina syften är det nämligen nödvändigt att antingen exstirpera båda Ammonsforma- 



K. Sv. Vet. Åkad. Handl. Band 59. N:o 2. 14 



