KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 59. N:0 2. 115 



Därefter lade jag pä höger sida Va cm lateralt om Sinus sagittalis superior ett 

 längdsnitt uti Dura mäter och fäste 2 peanger i hvardera flikens rostrala och kaudala 

 hörn, vek den mediala fliken med dess peanger öfver åt vänster och den laterala åt 

 höger. Därefter lossade jag trubbigt Falx cerebri från Palliums mediala yta, och de där- 

 vid i regel uppstående, rikliga blödningarna stillades med hett vatten. Därefter förde 

 jag ned mellan Falx och mediala hjärnytan till Corpus callosums dorsala yta försiktigt 

 en af mig för ändamålet konstruerad, vinkelböjd, skaftad platta och förde med den för- 

 siktigt hjärnmassan något utåt lateralt. Därigenom erhöll jag ett c:a 2 cm djupt, 

 V, cm bredt springformigt rum, hvars botten utgjordes af den hvitglänsande Corpus 

 callosum. 



Genom mätningar å ett flertal konserverade och färska katthjärnor hade jag förut 

 öfvertygat mig om, att bakre delen af Corpus callosum var 2 — 2 1 / 2 mm tjock, att Co- 

 lumna? fornicis lågo tätt under bakre delen af Corpus callosum och voro 2 mm tjocka. 

 Därför ansåg jag mig hafva rätt att hoppas, att, om jag stack operationsknif ven 6 mm 

 djupt ned uti Corpus callosum circa 4 mm lateralt om midt linjen och på det djupet skar 

 ett snitt uti kaudo-rostral riktning i laterala och bakre hälften af Corpus callosum paral- 

 lellt med midtlinjen, jag därmed äfven skulle hafva genomskurit Fornix. Så handlade 

 jag, stillade blödningen och förfor sedan å vänster sida på samma sätt som å höger. 



Sedan all blödning häfts, sydde jag ihop flikarna af Dura mäter och därefter 

 huden, samt lade ett så litet kollodiumförband ofvanpå som möjligt. 



Under de första, tre operationerna hade jag emellertid en obehaglig känsla af att ej 

 vara fullt säker på, huru djupt jag kommit med min knif. Därför lät jag hos A. -B. Stille- 

 Werner göra ett par smala platinaöglor med skänklarna liggande tätt intill h varandra, 

 böjde sedan dessa så, att en liten klack å dem kom att markera af ståndet 6 mm från 

 spetsen. Under nästa operation använde jag därför icke knifven, utan brände i stället 

 med sagda platinanal, som jag höll glödande genom likström från min pantostat. 

 Som det visade sig Aara afgjordt lättare att hålla rätta djupet med den glödande platina- 

 nålen, som genom sin värme dessutom uteslöt infektionsfaran och minskade blöd- 

 ningen, använde jag detta förfaringssätt äfven vid alla de följande operationerna. 



Jag försökte äfven konstruera en nål, så böjd, att jag vid afskärandet af Fornices 

 icke skulle behöfva bränna mer än ett litet hål uti Corpus callosum, men dessa blefvo 

 omöjliga att använda på grund af bristande svängrum uti det lilla operationsfältet. 



Hvarje operation räckte i början 1 1 /« timme, men sedan sjönk operationstiden 

 så småningom ned till 40 minuter. 



Efter operationerna inlades djuren i konvalescensrummet uti burar på hö och 

 höljdes af täcken, åstadkomna af 2 hopfästade handdukar med hö emellan. Vidare 

 fäste jag alltid ett tjockt lager hö utefter nedre delarna af burens väggar, för att icke 

 djuret under sina försök att blifva kvitt förbandet skulle köra hufvudet så kraftigt uti 

 väggarna, att operationssåret skulle kunna äfventyras. 



Under djurens postoperativa lifstid besöktes de, förutom af mina assistenter, af 

 mig dagligen morgon och kväll eller oftare, hvarvid förbanden inspekterades, suturerna 

 togos, kamferinjektion och laxantia vid behof gåfvos etc. 



