16 H. HUSS, BAKTERIOLOGISKA UNDERSÖKNINGSMETODER. 



frånvarande. För erhållande af tillförlitliga resultat förordar Nowack på grund häraf 

 jäsningsprof vets ansättande vid 37°, vid hvilken temperatur en anrikning af B. c o 1 i 

 inträder; med denna anrikade kultur utföres så Eijkman's prof vid 46°. Enligt Krttse 

 (36) äger Eijkman's jäsningsprof en så ringa känslighet, att detsamma nära nog är utan 

 allt värde. K. undrar, om profvet öfver hufvud taget skall kunna betecknas som ett 

 framsteg. I hvarje fall erhålles därmed — lika litet som med äldre förfaringssätt — intet 

 absolut mått på ett vattens hygieniska beskaffenhet. C o 1 i-profvet må utföras på 

 livad sätt som helst, men enligt Kruse är den viktigaste sidan af undersökningsmetoden 

 den, att profvet anställes kvantitativt och icke kvalitativt. I denna form kan Eijkman's 

 jäsningsprof komplettera öfriga hjälpmedel, som komma till användning vid bedöm- 

 ningen af ett vattens hygieniska beskaffenhet, men ingalunda ersätta dem. Mordberg 

 (46) påvisade -- som redan å sid. 15 omnämnts — , att vid 46° gas alstrande bakterier 

 understundom anträffas uti grod- och fisk-fäces. På grund häraf, men äfven med anled- 

 ning af att gamla, försvagade kulturer af B. c o 1 i, som varit utsatta för skadliga inf ly- 

 telser, ej förmå alstra gas ur dextros vid 46°, anser M., att den teoretiska grundvalen 

 för Eijkman's metod ej är alldeles riktig. Federolf (15) fann, att gasbildning ibland 

 uteblef vid 46°, trots att profvet innehöll ur människo-fäces isolerad B. c o 1 i . Enligt 

 hans mening bör jäsningsprof vet därför ansättas vid 37° i stället för vid 46°. Fromme 

 (16) är af samma åsikt. Fäkal förorening af vatten kan enligt Prång (52) understundom 

 förbises, om Eijkman's jäsningsprof begagnas i och för dennas påvisande. Man måste 

 därför enligt Prång betrakta detta prof som ett, visserligen värdefullt, men dock otill- 

 räckligt hjälpmedel vid fastställandet af fäkal förorening i vatten. Till samma resultat 

 har man kommit vid Dusseldorfs vattenledningsverk enligt dettas årsredogörelse för 

 1911. Vid den en gång i veckan därstädes företagna undersökningen af samlingsbrunnens 

 vatten å B. c o 1 i befanns Eijkman's metod otillräcklig. Hehewerth (20) uttalar 

 som sin åsikt, att Eijkman's jäsningsprof icke är i stånd att med någorlunda tillfredsstäl- 

 lande säkerhet tillkännage närvaron af B. c o 1 i, icke ens om man härmed blott menar 

 »B. c o 1 i stricte sensu (Eijkman)». Förmågan att utveckla sig vid 46° tillhör enligt 

 CtUTOWSKi (18) endast sådana individ af B. c o 1 i, som äro fullkomligt friska; mer 

 eller mindre atypiska eller försvagade celler äro icke så termotoleranta. Därför anser 

 Gutowski, att det vore önskvärdt att vid pröfning af vatten å B. c o 1 i först anrika 

 denna bakterie vid 37° och sedan prof va dess jäsningsförmåga vid 46° enligt Bulir (jfr 

 sid. 9). Af Henningsson (23) utförda, jämförande pröfningar gåfvo till resultat, att 

 46°, ja, t. o. m. 41° måste anses såsom för den här ifrågavarande bakteriens utveckling 

 ogynnsamma temperaturer. Fyra stammar af B. c o 1 i, isolerade ur ett och samma 

 fäcesprof, gåfvo ingen gasbildning vid 46° inom 72 timmar, äfven i det fall, då jäsnings- 

 kolfven innehöll 60000 individ af organismen. Två ur ett annat fäcesprof renodlade 

 stammar visade ej heller iörmåga att alstra gas ur dextros; jäsningskolfvar, innehållande 

 40000 celler af B. c o 1 i, lämnade negativt resultat inom 72 timmar. I samtliga fall 

 inträdde gasbildning vid 46°, när kulturkärlet ympats med omkring 1 000 000 individ. 

 Ett par andra, ur fäces isolerade stammar gåfvo likaså negativt resultat inom 24 

 timmar vid 41°, t. o. m. när 40000 individ inympats i jäsningskolfven. Efter 48 tim- 

 mar hade gasbildning ägt rum äfven i kolfvar, som innehöllo 240 celler af bakterien. 





